www.titlovi.com
Najbolje napisane stvari u Njujorku nisu u knjigama, filmovima ili predstavama
već na klupama, u Central parku.
Čitajte sa klupa i shvatićete.
Velike stvari se dešavaju u svačijem životu.
Sa druge strane, najgore napisane stvari u Njujorku
mogu se naći u na broju 222, 30 Istočna ulica, stan 3C,
čiji su zidovi dekorisani odbijenicama iz magazina
lociranih u 12 zemalja, 47 država i u Kolumbija distriktu.
Dok sam razmišljao o tim pričama, ne shvatajući šta im nedostaje,
ni suza a kamoli reka stida nije potekla iz mojih očiju.
Nisu me interesovali prijatelji ili devojke.
Samo sam pisao, čitao i gunđao sam sebi.
Neka vrsta mentalne bolesti, stvarno.
U Njujorku nikad niste daleko od nekog koga poznajete ili treba da upoznate.
Ali, u celom svom životu, tu ulicu sam prešao samo jednom.
Možda ništa ne bih rekao, ali, osetio sam miris njene cigarete.
Bio je težak, napolju, ispred restorana,
francuski ili španski. A ja ne znam španski.
Mi pušači smo izbeglice.
Ne verujem nikom ko ne puši.
Ni ja. Previše vole sami sebe.
Tačno.
Da nastavimo na engleskom? -Da, molim vas.
Zovem se Brajan, a vi?
Arijel. -Arijel. Kao "Mala sirena".
Šta? -"Mala sirena", Diznijev film.
Mala sirena se zvala Arijel.
Da, poznato mi je. U tom pravcu razmišljate?
Ona je interesantan lik, u stvari. -Stvarno? -Da.
Prelepa žena, živi u moru,
ima riblji rep, pa ipak,
nekako, uspeva u svemu.
Gledali ste to juče ili, ? -Ne. Kad sam imao 8 godina.
Znači, prekjuče.
Kako se na francuskom kaže ? -Sirena. -Sirena, to je lepo.
Pa, očaravajuće, Brajane. -Očaravajuće? -Videćemo se ponovo?
Voleo bih, jako, da se to desi.
Pa, tu sam svakog petka, nakon ručka, u izbeglištvu.
Treba jednostavno da i vi budete tu.
Biću. -Dobro. Onda, do idućeg petka.
Do idućeg petka.
Zdravo, Džim, kako ste danas?
Dobro.
Rad napreduje dobro, tata. -O, ma nemoj mi reći.
Zvučaće glupo, ali, urednik
"Atlantika" je dodao "žao mi je" na dno poslednje odbijenice.
Šta to, dođavola, znači? -Znači da sam blizu. To je šifra.
Da pričamo mi o pravnom faksu? -Ne, hvala, bez pravnog.
Sve što vredi zahteva još jedan pogled.
Mislila sam da možda nećete doći. -To mi nije palo na pamet.
Mislim, zbog kiše. -Pada kiša?
Ovo je dobar test. Žena mora da zna sa kakvim muškarcem ima posla.
Sa kakvim muškarcem imam posla? -Vlažnim.
Vlažna vrsta čoveka, koji je srećan iako je vlažan.
Sa kakvom ženom ja imam posla? -Sa sirenom.
Hvala.
Pa, Brajane, čime se baviš u životu,
kad imaš vremena da lutaš ulicama
popodne, da pušiš i da razgovaraš sa strancima?
Pišem.
Ja sam pisac. -Da li si nešto objavio?
Ne, nisam još.
Koliko imaš godina? -24.
O čemu su priče? -O raznim stvarima.
Jedna je o bejzbolu.
Jedna je o psima.
Psima? -Da.
Pa, imaš li ti šta da pitaš mene?
Da li mogu da pitam za profesiju? -Pitaš me da li sam prostitutka?
Ne. Ne. Ne.
Da li si prostitutka?
Svakako ne. Kako se usuđuješ? -Ti si to potegla, ja nikad ne bih
Bila sam model, prestala sam pre 8 godina.
Pitaš li se koliko imam godina? -Da.
33.
Nazad na kafu sa prijateljima? -Da.
Do sledećeg petka? -Pa, ako tako želiš,
ali, slobodna sam svaki radni dan, od 5 do 7.
To su vrlo određeni sati.
Da, jesu.
U redu, recimo, ponedeljak, u 5?
Voliš li muzeje? -Da.
Srešćemo se u Gugenhajmu? -Biću oduševljen.
Dobro.
Onda, do tad.
Do tad.
Ne, nije napisao "objavićemo sledeću priču". To ti je tata rekao?
Pa onda, šta je napisao? -Napisao je "žao mi je".
Pa gde je to "žao mi je" danas? -Toga nema na današnjoj odbijenici.
To je korak unazad. -Nije, mama.
Progres nije linearan.
O smrti je. -Izvini?
I opasnosti.
Govori o smrti i o opasnosti. -To je čamac. Lep čamac.
Pored lepe, sunčane obale.
Ima li nešto živo na čamcu?
Ne. -A šta je suprotnost životu?
Smrt, ali -Kao da je eksplodirala neutronska bomba.
Možda su pod palubom. -I nije samo ta slika.
Pogledaj ovu.
Na toj ima ljudi. -Mrtvi su. -Živi su. -Ne, stvarno, pogledaj onog.
Da li je živ? Ili onaj sa sokom? Da li je to uopšte život?
A prostitutka? -Nije prostitutka.
Šta je to sa tobom i prostitutkama? -Onda, šta je ona? -Ona je
Ne znam, ona je kozmetičarka. -Svi su mrtvi.
Radnja preko puta je zatvorena. Niko ne živi u stanu iznad.
Stanari su izbačeni a zgrada je prokleta.
Hoper bi trebao biti među najboljim američkim slikarima.
Pa, ako je to istina, onda, Amerika nije živa.
Amerika je živa, a ti imaš nekako sumoran pogled na svet.
Ne, nemam. Uostalom, dokaži. -Da dokažem, šta?
Da je Amerika još uvek živa. -Pogledaj okolo.
Ne izgledaju mi posebno živahni. Dokaži.
U redu.
Možda si u pravu, ne znam.
Akcent ti je prelep.
Hvala, ali, ti si zaluđen čovek,
tvojim rečima se ne može verovati.
Zbog čega si došla u Njujork? -Udala sam se za diplomatu koji je poslan ovde.
Pitao sam se da li si bila udata. Šta je bilo sa njim? -Sa kim?
Sa tim za koga si bila udata. -Bila? Još uvek sam udata.
Ništa se nije desilo sa njim. Radi u francuskom konzulatu.
Nekoliko blokova odavde.
Pa, ti si udata?
Naravno. Šta si ti mislio?
Mislio sam da nisi.
Zašto bi to mislio? -Zašto to ne bih mislio? Recimo, nemaš venčani prsten.
Pravi si Amer, treba ti natpis na svemu, inače si totalno izgubljen.
Nije to samo američki običaj. Mnoge kulture imaju oznake za brak.
Prstenje, minđuše, tetovaže,
oblikovane da spasu ljude od ovakvih
neprijatnih situacija. -Da li želiš da nisi u ovoj situaciji?
Pa, izgleda da međusobno pratimo jedno drugo.
Da, pa? -Pa, ja
Mislio sam da bi spomenula -Mora li sve da se spomene?
Ništa ne može da se zaključi iz podteksta? -Pa
Ne razumeš značenje "od 5 do 7"?
Moja zbunjenost tim "od 5 do 7" je nejasna iako sam bio vrlo jasan.
Mislila sam da se šališ.
Ne, stvarno sam zbunjen.
Šta si mislio kad sam rekla da sam slobodna samo u te sate?
Mislio sam da si jako zauzeta ili da nisi spremna da provodiš kasne,
definitivno seksi sate sa nekim koga ne poznaješ.
O, to je bila šifra.
Šifra. -"Od 5 do 7" je veza
to je veza izvan braka.
Ozbiljno, Francuzi stvarno odvoje vreme i za to? -Ne.
Od 1 do 3 ručak, od 3 do 5 sastanak.
Od 5 do 7 preljuba. -Gledaj -Odvajate li vreme i za druge stvari?
Za žudnju u 9:30? Za obožavanje lažnih idola od 10 do 12?
To nije doslovno. To je izraz.
On označava vreme predveče
kada je prirodno da nečije mesto boravka bude pomalo maglovito.
Imam vrlo dobar rečnik francuskog, to u njemu definitivno nema.
Ne, naravno da nema. U prošlosti,
takve stvari su se najviše događale od 5 do 7.
U današnje vreme, dešavaju se stalno, ali, moj muž i ja, mi smo zaključili
da je to, originalno vreme, najbolje.
Ono obezbeđuje dovoljno vremena i jasne granice.
Pretpostavljam da smo staromodni.
Da, jako. Tvoj muž radi ovo takođe?
On ima ljubavnicu, zove se Džejn.
Poznaješ je? -S vremena na vreme, sretnemo se na zajedničkim skupovima.
Na šta to liči?
Niko se time ne razmeće, pa onda niko nije osramoćen.
Svako je dobar sa svakim.
Mi smo odabrali tako da živimo.
Jednog dana, stajaću pored nje na njegovoj sahrani.
To će biti ubrzo?
Znam da zvuči kao jeftini hedonizam.
Pomalo. -Pa, nije.
Imamo razloge za ovo što smo izabrali.
Imaš li decu? -Dvoje. Hoćeš da vidiš slike?
Da.
Mark ima 7 a Elodi 6 godina.
Prelepi su. -Hvala. Oni su svetlo mog života.
Sve ovo te je potreslo, zar ne?
Da, jeste.
Moram da kažem, u mojoj sredini, to ne osuđuju previše oštro.
Ok, ali, nismo u tvojoj sredini. Mi smo u mojoj sredini, a u njoj
ako nešto ne osudimo oštro, propadne nam ceo dan.
Možda tvoja sredina treba da odraste.
Možda postoje drugačiji pogledi na život.
Možda postoje ljudi koje oženiš
i ljudi koje voliš.
Arijel, starija si od mene, i pametnija, sigurno,
i prošla si svet.
I prelepa, elegantna,
pametna, zabavna, interesantna,
i osećaš se kao kod svoje kuće, što je divno.
Da li ćeš biti ozbiljan i kada staviš "ali" na kraj rečenice?
Da, "ali", biti sa tobom
bila bi afera,
a za mene
to nije etično.
Neetično je.
Nije dobro, etički.
Moram poštovati tvoju etiku, ako zahtevam da ti poštuješ moju.
Ako se predomisliš, biću i dalje tamo,
na mestu za pušenje, petkom.
Ali, ako te više nikad ne vidim, znaj,
ostaćeš mi u lepom sećanju.
Da li si dobro?
Tužna sam. To je bio početak.
Čega?
Verovanja.
Sledećeg petka, pred kraj vremena za ručak,
moj rad se usporio.
Znao sam gde je ona i samo sam o tome mislio.
A do sledećeg petka
Pa, znate, Francuskinje nisu dobre za vaše radne navike.
A ubijalo me i to, što sama sebi pali cigaretu.
Ali, sledećeg petka
Ne mogu da verujem da ti je trebalo 20 dana.
Izvini.
Pa, šta je sad na redu?
Soba 2117, u 5 sati.
Otključaj svojim ključem.
Kako si? -Vrlo dobro, hvala.
A ti? -Vrlo dobro.
Šampanjac? -Da, molim te.
Uvek gledaj u oči kad se kucaš.
Znam, 7 godina loše sreće.
Loše sreće? To je američka verzija? -Da. Koja je francuska?
7 godina lošeg seksa.
Dobri Bože.
Mislim da ti to kaže sve što treba da znaš o našim kulturama.
Da. Tvoja je vrlo optimistična.
Većina ljudi bi posle 5 godina lošeg seksa
odustala, ali, vi se ne date.
To treba poštovati. -Hvala.
Kako bilo, najbolje je gledati u oči.
Da.
Da li si nervozan? -Ne. Radim ovo stalno.
Ja jesam. -Šta?
Nervozna. Nervozna sam u tvojoj blizini.
To je smešno. -Prijatno, mislim, devojački nervozna.
Pa, ne vidi se na tebi.
Nadam se da ne.
Ponekad, život je stvarno lep.
Možda treba da pišeš kolačiće sudbine.
Da li si dobro? -Nešto razmišljam,
nisam proveo ni ceo semestar na koledžu
i sad mi je žao.
Bilo je potpuno drugačije.
Od onog što si očekivao?
Od onog u prošlosti. -Dobro.
Jer, i ja sam htela isto to da kažem.
Stvarno?
Dobro za mene.
Znaš, nadaren si ljubavnik. Tvoje telo prekrasno izražava ono što ti je u srcu.
Ovo moram da zapišem.
Zar ti ni jedna druga žena, sa kojom si bio, nije to rekla? -Ne.
Dobro za mene.
Kako ti je to uspelo? -Šta?
Da izgledaš tako, za 30 sekundi.
Moraš li da ideš?
Dobrotvorna priredba u školi.
Molim te, nemoj pogrešno da shvatiš,
ali, iznenada, izgleda mi
nemoguće da imaš taj život.
Razumem pravilno. I meni to takođe izgleda nemoguće.
I biće tako dok ne ugledam decu.
Želim da te pitam, ako nećeš zameriti.
Kad si rekla "verovanje".
Šta si mislila? Možeš li pojasniti?
Već je skoro 7.
Vidimo se sutra?
Ne. Ponedeljak. U 5. Ista soba.
Sačuvaj ključ. -Veruj da hoću.
Kaži, "Onda, do tad", kao onomad.
Onda, do tad.
To mi se sviđa.
Bio sam suviše srećan da pišem.
Težak vikend za venecijanere.
Zar ne postoji Amer koji gleda film bez kokica? -Ne postoji.
Ršćeš li kokice i dok čitaš?
Grickam semenke suncokreta i pljuckam u čašu.
Ne mogu da te poljubim na javnom mestu. -Shvatam.
Mogu nas videti zajedno. To je dozvoljeno.
Mogu da te držim pod ruku, ali ne možemo se ljubiti.
Pravila su pravila.
Ne sumnjaj u moju želju.
Ponekad je dovoljna.
U vremenu između 7 i 5, proučavao sam francusku kulturu.
Čudan neki svet.
Ali, siguran sam, i ona to misli o nama.
Nevinost sam izgubio na Pashu.
Pashu? -Da. Znaš šta je to? -Ne znam, ne, šta je to?
Jevrejski praznik. -Da? -Tad se jede pogača, to ti je hleb bez kvasca.
Dobro. -Da. -Kakvo je to? -Misliš na pogaču?
Ili na moju nevinost? -Pogaču, naravno. Pogaču. -Da. Pogača je odlična.
Pogača se nije menjala tokom vremena.
Ponekad, naši dvosatni susreti, bili su mirni i obični.
O, ne. -Šta je?
Imam loše vesti. -Kakve?
Mislim da brodić pod našom kontrolom nije naš.
Da li -Šta? - me zezaš? -Ne.
Gde je naš? -Nemam pojma.
Ponekad, ne tako mirni.
Brajane. -Da?
Pridruži mi se, molim te. I unesi hranu, naravno.
Zdravo, ja sam Arijelin muž, Valeri.
Očaravajuće. -Očaravajuće?
Oprostite zbog vlažne ruke, to je zbog hot doga.
Samo ako vi oprostite meni zbog uznemiravanja.
Mislim da se moramo upoznati.
Arijela mi priča sve najbolje o vama. -Ona priča o meni?
Vama?
Kaže da ste vrlo fina osoba.
Zabavan, prirodno šarmantan,
iskren, izuzetno pametan, dobar.
Veruje da ste vrlo talentovani.
Hvala. -Srećan sam što te je upoznala.
Za ovo malo vremena od kad te poznaje
vidim u njenim očima svetlost koju nikad pre nisam video.
I zbog toga mi je drago. Želim da ti se zahvalim.
Nema na čemu.
Voleo bih da dođeš kod nas
ove subote, na večeru.
Stvarno? -Da.
Postoji li šansa da je ovo džentlmenska zavera
koja treba da me opusti, pre nego što se šofer okrene
i probode me mačem?
Ne.
Pa, onda
hvala na pozivu, jedva čekam.
Dobro. 77 Istočna, broj 173. U 7:30?
Kako je saznao? Preko računa sa kreditne kartice, ili ?
Ja sam mu rekla. -Izvini?
Sa velikim zadovoljstvom. -Dobrovoljno? -Naravno.
Zašto? -On je moj muž.
Da li si znala za poziv?
Ne, ali, nisam iznenađena. On često uradi nešto tako lepo.
Kako je to lepo?
Za mene, to je vrlo, vrlo neprijatno.
Ja ne znam šta je njemu u glavi. Moraš da razumeš, to je između tebe i njega.
Sad imate zasebnu vezu. -Stvarno? -Da, ako želiš.
Ja ti to zaista preporučujem.
Biće ti dragoceno njegovo prijateljstvo. On ti je takav.
A subota će biti nekako misaona i divna.
Videćeš.
Ne razumeš ti to još uvek, zar ne? -Ne.
Osećam se krivim. -Zašto, ako je on srećan zbog nas?
Jer još uvek ne razumem.
Pobacaj zabeleške o tome kakvi su ljudi.
Svet će te iznenaditi svojom milošću, ako mu dozvoliš.
Otkopčaćeš me?
Brajan Blum. Verujem da me očekuju. Šta? Ne reci to.
Brajan Blum, pozvani gost. Ne, to je glupavo.
Zdravo. Brajan Blum, javljam se na večeru.
Molim vas, uđite. -Hvala.
O. Zdravo.
Dobro veče. Vaš kaput?
Da, svakako.
Hvala.
Ovuda do lifta. -Lifta?
Dobro veče i dobro nam došli. -Hvala.
Brajane. Uđi. Uđi. Drago mi je što si došao.
Deca su vam čudesna. -Hvala.
Stvarno su vaša, ili ste ih naručili iz kataloga? -Iz kataloga.
Dođi da upoznaš neke ljude. Narode, naš dragi prijatelj, Brajan Blum,
koji je uz to i veoma talentovan mladi pisac.
Da li poznaješ maestra Gilberta?
Zadovoljstvo mi je. -I meni, maestro. -G.Džulijan Bond.
Čast mi je. -Drago mi je. -G. Danijel Bulud. -Zadovoljstvo mi je.
Jedva čekam da si mogu priuštiti ručak u vašem restoranu.
Besmislica. Daću vam svoju podsetnicu i reći Karimu da se pobrine za vas.
Ovo je naša prijateljica, Džejn Hastings. -Kako ste? -Drago mi je.
Džejn je urednica u izdavačkoj kući
pa vam je to verovatno prvo, od mnogo budućih rukovanja.
A, stigao si.
Dame i gospodo, moje tri najdraže reči.
Večera je poslužena.
Izvolite ovamo.
Maestro, vi mislite da besmrtan nije Bog, već čovek.
Znamo da On može biti dobar. Radostan. Znamo da može biti i dosadan.
Kakva je to vrsta Boga, maestro? -Slušam moje snimke ponekad,
i poželim da ubijem sve u sobi, sebe, kompozitora.
Iako je kompozitor već mrtav.
A u isto to vreme, On može biti osvetoljubiv?
O, da. -Ne, ako smo napravljeni tačno po Njegovom liku.
Tačno.
Laku noć, maestro. -Dosta više s tim "maestro".
Izgleda da mu se dopada. -Ja se šalim.
Pa, ovo večeras, stvarno se događa.
Naviknućeš se.
Džulijan Bond nije jeo mnogo. -On je samo vrlo pristojan.
Bože, možda nisam trebao uzeti piletinu još jednom? -U redu je. -I Alan je uzeo.
Ma u redu je, ne brini.
Podelićemo taksi? -Svakako.
Ti izgleda znaš pravila vrlo dobro.
Ti i Valeri, zajedno ste već neko vreme?
Godinu. -Mogu li da pitam nešto?
Da li ikad pomisliš
"Šta to, dođavola, radim? Ovo je ludost."
Ne. -Pa, onda mi kaži
šta to, dođavola, ja radim? Jer ovo jeste ludost.
Ti si srećan. Kao i ja.
Ali, zar ne želiš vezu koja ima budućnost?
Imam 25 godina. Biće mnogo vremena za budućnost.
Pretpostavljam.
Život je kolekcija trenutaka.
Ideja je da imaš dobrih koliko god možeš.
Vidi, naučili su me da nema besplatnog ručka.
Kad tad, svi računi stižu na naplatu,
a što više odlažeš, više patiš.
Ko te je odgajao? -Jevreji.
Ako hoćeš da budeš dobar pisac
onda ne možeš živeti kao mediokritet.
Imam za tebe bejzbol metaforu koju vole pisci Jevreji.
"Udari iz petnih žila." U redu, Brajane Blum?
U redu.
Jedva čekam naš sledeći susret.
I promenu u tvom ponašanju.
Rođena si kao urednica.
Odakle ti ta ideja?
Ma, znaš, samo pokušavam da "udarim iz petnih žila".
Izvinite što kasnim. -Nema veze, mama.
Erijel. -Arijel, mama.
Arlen Blum, kako ste? -Očaravajuće.
Gde je tata? -Parkira. Ovaj kraj je noćna mora.
Baš ima mnogo garaža. -Zaboravio si s kim imaš posla?
Tata neće da plati parking. Kaže da je to drumska pljačka.
Apsolutno je u pravu. -Brajane, pitaj konobara imaju li drugačiju stolicu.
Molim? -Leđa me ubijaju. -Mislim da su sve stolice iste.
Izvinite, imate li drugačiju stolicu?
Izvinite? -Neku sa boljim naslonom. -Bojim se da nemamo.
Nemate neku na sklapanje? -Mislim da nemamo ni jednu.
Pa dobro, stajaću.
Ti ćeš da stojiš? -To je u redu.
Čista drumska pljačka, parking u ovom gradu.
Zdravo tata. -Zdravo drugar. Na posletku sam rekao j**iga i parkirao u garažu.
Mama ti stoji. -Znam. -Nemaju stolice na sklapanje.
Ovo je "Karlajl", Arlen.
Kad smo se upoznali, vraćala je predjela. Sad su problem stolice.
Tata, predstavljam ti Arijel.
Očarana sam. -O, ne.
Ja sam očaran.
Tako je, učio sam vaš jezik.
Poznajem vaše običaje
kad upoznate
lepu ženu
morate je smesta
dva puta jebati.
Tata, značenje reči
"poljubiti" promenilo se tokom vremena.
Stvarno? -Da.
Šta sad znači?
Jebati. -O, Bože. Izvinite zbog mog francuskog. -Nema veze.
Najozbiljnije, 42 $ za dva sata, plus bakšiš,
a nakon ovoga idemo na drugi kraj grada, na drugi parking, u pozorište.
Gledaćemo "Knjigu o Mormonima". -To je o o Mormonima. -Nije originalna postava.
Da, zamenski Mormoni.
Možda bi bilo jeftinije da ostavimo kola tu
i uzmemo taksi do pozorišta i nazad.
Možda strategiju možemo razraditi i kasnije, na parkingu?
Čime mogu da vas poslužim? -Običnu vodu. -Gaziranu ili ne? -Ne, samo običnu vodu.
Iz slavine? -Da. -S ledom? -Da.
Mislim da ću votku martini. -Onesvestiće te do pauze
pa ću drugi čin morati da pevam u kolima do kuće.
Popio bih i ja ali ću možda voziti kroz grad.
Da, spominjao si to. -Votka martini zvuči odlično.
I ja ću jednu -Misliš da ćemo uloviti taksi? - sa špricom, ako ima.
Odmah. -Hvala.
Pre svega, da li ste ikada čuli nekog,
ko bolje priča školski francuski, od njega?
99 bodova na Regent testu. -A zna i modernu upotrebu.
A ceo život nije bio ni dan u inostranstvu.
Na to sam veoma ponosan.
Lepo je što ste uspeli zbog rasporeda. Brajan kaže da ste slobodni samo do 7.
Tako je. -Pa, Arijela,
o tebi moj sin govori zlatnim tonovima,
pričaj nam o sebi.
Imam 33 godine, udata sam, imam dvoje dece.
Konobar. Viski.
Udata francuskinja, 33 godine, sa dvoje dece.
Možeš da prekineš to, usput, bilo gde,
dovoljno si razuman da ne budeš u takvoj vezi. -Tata
Ti isti Francuzi nisu nam dozvolili prelet do Gadafija.
Ok, ali nije to ono što ti kod nje smeta.
Ne, ali ne mogu da raspravljam o njenom bračnom i roditeljskom stanju
jer, ako to uradim, eksplodiraću.
Umesto toga, lebdim iznad relativno bezazlenih,
pa ipak objektivnih, problema sa Francuzima.
U redu. -U ratu, Francuzi su jedva dočekali da predaju Jevreje.
Niko nije jedva dočekao -Takođe, 3 puta su se predali, u istom ratu.
Imaš li pojma koliko je to teško? -Kakve to veze ima?
To je ono sa čim imaš posla.
Mimi i Džo su išli u Pariz za njihovu 25 godišnjicu
i kažu "to je festival bezobrazluka".
Džo je imao čak i knjižicu fraza. A njegov rođak, od strica,
bio je na dan D na plaži Omaha, neverovatna nezahvalnost.
42 $. -Isuse Hriste.
Zbilja se nadam da znaš šta radiš, dečko moj.
Nadam se da ovo neće biti jedna od onih odluka
koje perfektno dobar život pretvore u najgori.
Neće.
Šta se, dođavola, tamo dešava?
Gledaj ti to tata. "Pojebaše" se dvaput.
Arlen, hoćeš li, molim te, reći nešto,
o onoj tamo "gospođi Robinson"?
Ili ćeš ostaviti svog muža samog u ovoj bici?
Kao onomad, na karaoke večeri
kad si ispustila mikrofon, otišla i ostavila me
jer nisi mogla pročitati stihove "To moraš biti ti".
Bilo bi dobro da to pustiš.
Mislim da postoje dve sile na Zemlji
protiv kojih ne želiš da se boriš.
Prva je Majka Priroda.
Druga je ljubav. -Šta? -Ona je divna.
Situacija nije idealna
ali, ona obožava mog sina.
Kakav si ti to roditelj
ako ne osećaš toplinu prema nekom ko obožava tvoje dete?
To je, rekla bih, nedruštveno.
Ok, nedruštven sam, nije neka novost.
Osim toga, nisam rekao da mi se ne sviđa. Jedva je poznajem. -Tačno.
Nadam se da ne zameraš, Braj, Arijel mi je dala broj telefona.
Ići ćemo u šopingovanje a i naučiće me da hodam kao ona.
Ne mogu da ti opišem koliko sam željan predstave na Brodveju ovog momenta.
To je jedna od dve stvari, ili možda obe.
Šta to?
Ili niko nije imun na tvoj šarm
ili svet stvarno može da te iznenadi svojom milošću.
Šta?
Volim te.
Neka uđe u zapisnik, da se zna.
Ok, počećemo jednostavno.
Kušaj, molim te ovu čašu.
Belo ili crveno?
Crveno.
Moj Bože. -Stvarno?
Mora da me zajebavaš.
Imaš nepce vodenog bufala.
To ćemo promeniti.
Vrati povez, molim te.
Pojedi komadić bageta da očistiš nepce.
Ok, popij iz ove čaše.
Miler ili Ginis?
Miler.
O, jebiga. -Šta? Sranje!
Imamo mnogo posla. -Bila sam sigurna da je Miler.
Sad pojedi pileće krilce da obeznaniš nepce.
Ne, nisam bila,
nosila sam velike naočale za korekciju vida.
I nisam bila lepa u stvari. -Veoma mi je teško da to poverujem.
Stvarno? -Da. -Dopada mi se kad ti je veoma.
Meni je neverovatno teško da to poverujem.
To je bilo veoma avanturistički. -Stvarno?
Da, u mojoj kulturi čekamo dugo, ponekad godinama,
pre nego što uradimo nešto takvo.
Smatraj to razmenom kultura. -Ako može, ja bih to ponovo.
Jednog dana, kad budeš slavan pisac, svi ti ljudi znaće tvoje ime.
Mislim da ne želim da mi onaj lik zna ime.
Nećeš imati izbora.
Zašto si ti toliko mnogo sigurna u mene kad ja nisam?
Možda vidim budućnost.
Hvala.
Izvinite.
Ti si. -Našoj dadilji curi nos.
Valeri i ja moramo na službeni ručak.
To je bolje ili gore od curenja nosa?
Ne možemo izostati a deca ne mogu da budu sama.
Nema problema, imam ideju.
Baš me briga što ste Francuzi.
Ako ćete da živite ovde postoje stvari koje morate znati raditi.
A ni jedna
ni jedna
nije tako važna
kao bejzbol.
U redu? Elodi, podigni laktove.
Gledaj u loptu, a najvažnije
Ne pravi iskorak. -Tačno. Ne pravi iskorak. Idemo.
O, ne, jesi li dobro. -Nije mi ništa.
To ne boli. Kako to zovemo? -Bliska lopta. -Tačno.
Kad ide na tebe, moraš da se skloniš.
U redu. Novo bacanje. Ne plaši se lopte.
Ako ide u glavu, skloni se, u suprotnom ne plaši se lopte.
Tako to rade Ameri. Gađaj me u nos.
U redu? Ravno u nos.
O! Odlično. -To bre!
Odlično. Dođi.
Baci me ponovo. -Da! -Još tri puta.
Još dva puta. Jedan.
Brajane. -Da? -Tako mi je drago što si ti mamin momak.
I meni. Jako smo srećni što si član naše porodice.
Hvala. -Moj red na palici!
Da. U redu.
Dodaj sestri to, kako to zovemo?
Zaštitna oprema. -Tačno.
Zaštitna oprema.
U redu, narode, spremni ste?
Šta sam propustila?
Da vidimo. Ćerka ti je Derek Džiter.
Sin ti je Dejvid Ortiz.
Nemam pojma o čemu pričaš. -Nema veze. Samo gledaj.
Ok, ostani u tom stavu. Vrlo dobro.
Hoću da vidim kuk. Elodi, može malo navijačko ometanje?
Promašaj! Promašaj! Promašaj!
"Big Papi"! (Dejvid Ortiz)
Tako sam ponosna na tebe.
6.000 $ i objavljena priča. -Priča o psima.
Priča o psima. -Sad se kaješ što si joj se rugala?
Ne, to dokazuje da, ako imaš talenta, i s napisanim sranjem možeš preći ljude.
Ali, tako sam ponosna na tebe.
Znaš, biće ceremonija. -Ceremonija? -Doći ćeš?
To neće biti od 5 do 7? -Ne.
Možemo li prekršiti pravila? -Ne možemo prekršiti pravila.
Shvatam.
Moraćemo to uraditi u okviru pravila.
To znači? -To znači da nema te sile koja bi me sprečila da dođem.
Tvoja budućnost počinje.
Jedan od najboljih delova mog posla je čitanje novih pisaca
i ponekad, objavljivanje njihovog rada.
Činjenica je, talent se desi kad se desi
pa morate biti tu kad se desi.
Večeras, drago mi je da predstavim 6 izuzetnih glasova.
Novi pisci, koji za trenutak neće biti novi.
Nastavljam tim "svi su jednaki" azbučnim redosledom
U priči "Kupčino stejšn" Dijana Artšuler oživljava
Lenjingrad ranih osamdesetih.
Grad još uvek nosi ožiljke drugog svetskog rata
a počinje da oseća efekte
embarga na pšenicu koji je uveo Džimi Karter.
Ilejn, lik baziran na majci autorke
zarađuje dnevnicu stojeći u redu, umesto bogatog komšije.
Nije mi prijatno.
To joj je muž. Dovela je muža? -Tata, molim te. -Izvini.
Osećam da trebam biti ljutit na nekog, samo, ne znam na koga. -O tom po tom.
Samo kažem da je civilizacija zasnovana na parovima, bilo to dobro ili loše.
Često loše, garantujem.
Ali, postoji razlog, tu nema zabune.
Preklinjem te. -Ne slažeš se sa mnom?
Za ime Hrista, hoćeš li odgledati sinov trenutak slave?
Priča Brajana Bluma, "Beži od Beki", govori o zabranjenoj vezi
između dve vrhunske rase.
Između nemačkog ovčara i škotskog ritrivera.
Čitam vaš magazin od kad su me roditelji
predplatili, kad sam krenula na koledž.
To me čini ponosnim. Hvala vam.
Primerak "Njujorkerov pogled na svet" visi u kupatilu za goste.
Lepo, a uskoro možete sinovu priču okačiti pored.
A, ne, to će u dnevni boravak. -Naravno, naravno.
Ako nastavi da piše ovako, popuniće sve zidove u kući.
Lepo od vas. Vi ste fini čovek. -Hvala.
Mislila sam da ćete biti osorni. I ti si to mislio?
Očekivao sam pravog K(ujinog) S(ina).
Mogu li vas pozajmiti na trenutak?
Da. -Izvinite nas.
Da, idite da malo tračate. -Idite, idite.
Lepo spasavanje. Pretpostavljam da ćete sada povući nagradu.
Šta? Mislite da ja nemam roditelje? Osim toga, sve što sam rekao je istina.
Sve pobedničke priče su izvanredne ali, vaša nosi u sebi, ne znam,
veličanstven izazov.
Mislite o tome šta hoćete.
Hvala. -Videćemo se opet.
Sto mu muka. -"Sto mu muka"? Ti si osoba koja to kaže?
Izletelo mi, prvi put u životu.
Ok. Slušaj dobro.
Dođi.
Moj šef je gore, na prijemu. Hoće da te upozna.
Pročitao je priču, barem do pola.
Sviđa mu se. Kaže da je epizodična
što znači da je čitao u više navrata. On voli tvoj glas. Voli!
On želi da započneš roman. Hoće da ga objavi. Inače, nije takav.
On mrzi sve. Tebe želi prvo da vidi, na minut,
da se uveri da nisi ludak
Šta, dođavola, nije u redu sa tobom?
Dovela je muža. -Naravno, pravila su pravila.
To ne bi trebalo da mi smeta? Tebi to ne smeta?
Videti ih tu, u ovakoj noći, u tvom svetu
Saberi se.
Saberi se odmah jer imaš najvažniji razgovor u životu.
I nije u putanju samo tvoja, već i moja budućnost. Možeš li to?
Možeš li zaboraviti francuskinju na 9 sekundi?
Molim te. Samo pruži ruku i kaži "Kako ste?", kao normalan čovek
pa ćeš imati karijeru kakvu oduvek sanjaš, ili ćeš sve upropastiti
i raspasti se kao papirna maramica kad debeljko kihne u nju?
Sabran si?
Mnogo si luđa od mene. -Sabran si? -Da. Da.
Sabran sam. -U redu. U redu.
"Kako ste?", samo to kaži.
"Kako ste? Kako ste?"
Brajane Blum, upoznaj Džonatana Galasija.
Naš izdavač. -Kako ste? -Džejn ti je rekla da to kažeš?
Da, jeste, gospodine. -Pa, u godinama koje dolaze
želim da radite gotovo sve što vam ona kaže.
Prilično sam siguran da je već tako.
Ne mogu da dočekam da pročitam ono što napišete, kad budete imali šta.
Tad će mi biti čast da objavim vaše delo.
I ja ću biti počašćen.
Takvu buku pravim kad sam srećna.
Ne bih se mešao, ali, ne prestaješ biti roditelj kad sinovo ime vidiš u novinama.
Cenim to, tata. -Sem, shvatiće on.
Mogu li dovršiti razgovor? -Dovršio si ga već 8 puta.
U 30 godina, ne sećam se da sam dovršio rečenicu.
Sa takvim subjektima ne zaslužuješ predikate.
O, šta je sad to? Gramatička uvreda? Ubod sintaksom?
Nemaju svi sreće kao mi, u redu?
Nema svako to tako jednostavno. -Znam.
Sećaš se kako smo bili sigurni?
Kako je sve išlo brzo, bez prepreka?
Sećaš se šta si mi rekao nakon prvog snošaja?
"Da li si gladna?" -Pre toga.
Da. Sećam se.
Treba da idem. -Zašto izlaziš ovde? -Hoću da prošetam. -Zašto?
Moram da razmislim o mnogo stvari. -Napašće te. -Ko? Iscpljene šalteruše?
Arlen, tvoj sin je lud čovek. -Jer šeta? I ti treba da probaš.
Zaista mi je drago što ste došli. Hvala vam.
Slušaj, ne mogu biti ponosnija. -I ja, sine, najiskrenije.
Mi počinjemo zvanično da trošimo novac za pravni fakultet. -Pola.
Volim vas oboje. Vozi kući pažljivo.
Pustićemo ti dva i po zvona kad stignemo. -U redu.
Preko "Gazele" ili na "Brankov most"? -U ovo doba?
Halo. -Trebam pomoć oko nakita.
Šta reče? -Koje prodavnice nakita Arijel ceni?
Ponoć je. -Jeste.
Zašto to pitaš mene?
Zato što nemam pojma o ženskoj modi.
Zašto joj kupuješ nakit? -Moram li odgovoriti?
Bićeš moj pisac. Biću tvoj urednik.
Imaćemo ovakvu vrstu odnosa. -Kakvu vrstu odnosa?
Zoveš me u gluvo doba, postavljaš luda pitanja, ja te nagovaram da ne skočiš.
Možeš li mi samo reći gde da joj to kupim?
Koji žanr nakita? -Postoje žanrovi?
Zabavno ili važno?
Važno. -Ne možeš da priuštiš važno.
Važno onoliko koliko mogu da priuštim. -Koliko $?
6.000 $, uključujući porez.
Dior.
Važi.
Sad odoh da spavam. -Znao sam da ćeš znati.
Volela bih da je već sutra, 5 popodne.
Možeš li ostati još trenutak? Želim nešto da kažem.
Naravno.
Voleo bih da budem dobar pisac, da pišem priče koje nešto znače ljudima.
Ali, jedina stvar
koju stvarno želim na ovom svetu je
da budem muškarac koji hoda pored tebe.
Ti hodaš pored mene. -Ne samo od 5 do 7.
To nije dovoljno. Ni blizu.
Udaj se za mene, Arijel. Želim biti tvoj muž,
i očuh tvojoj deci, a ako ti želiš
želim da imamo i našu decu.
Već sam udata. -Znam.
Zato ovo nije konvencionalan zaručnički prsten.
To, i činjenica da bi takav prsten zahtevao mnogo bolju prođu na tržištu.
Ti znaš kakva je situacija. -Znam. -Znaš i kakva su pravila.
Znam, i ne mogu više da ih poštujem.
Imali smo dogovor koji si sad prekršio. -Znam.
Tu nema pomoći.
Pronašao sam osobu sa kojom želim da provedem život.
To je mnogo jače od bilo kakvih pravila
ili od sumnje u smisao i svrhu braka.
Naravno, ako tvoja osećanja nisu jaka kao moja
onda, to potpuno razumem.
Jesu. Znaš da jesu.
Jesu.
Od prvog momenta.
Zaista misliš da si spreman da budeš očuh?
Znam da jesam.
Odrastaćeš u velikoj žurbi, preskačući mladost.
Iskreno, to je precenjeno. Obično zrelo doba je mnogo bolje.
9 godina sam starija od tebe. -Nije me briga.
Kad budeš imao 34 ja ću imati 43. -Žene su najlepše u četrdesetim.
Istina, ali, nakon 10 godina imaću 53.
Tada ću verovati da su žene najlepše u pedesetim.
A 10 godina posle toga? -Sad se igramo zbrajalice?
Ne.
Da li veruješ da je očuvanje braka uvek najbolje za decu?
Da verujem u to, ne bih te ovo ni pitao.
Ali, ako ti veruješ u to, onda moraš reći ne.
Ovo je komplikovano, veoma, veoma komplikovano.
Nije. Mislim, jeste.
Naravno da jeste, ali, u isto vreme
veoma je jednostavno. Šta smo voljni učiniti za ljubav?
Kako si znao veličinu?
Opisao sam tvoje ruke prodavcu.
Da li kažeš da?
Volim te, dragi moj.
Dođi ovde sutra.
Doneću jedan kofer. Živećemo ovde za početak.
Reći ću mu večeras. Neću moću da te zovem.
Samo
budi tu, sutra.
U 5.
U 4. -U 4?
Nema više pravila.
Da? -Valeri je. Pusti me unutra, molim te.
Stan 3C.
Izvoli, uđi. -Hvala.
Želiš li nešto? Imam,
Imali smo sporazum.
Jasno, časno i prećutno označene granice.
Znam.
Pozdravio sam tvoj dolazak u porodicu
a ti si izdao sve koji su uključeni.
Nisam imao izbora.
Siguran si da znaš šta radiš? -Da.
Žao mi je. Nisam hteo nikog da povredim.
Znam. Siguran sam, da su uloge obrnute,
i ja bih učinio isto.
Ovo je za nju.
Brajan Blum, 250.000 $. Troškovi.
Gospodine Blum.
Da? -Gospođa je ovde bila ranije. Zamolila me je da vam ovo uručim.
Počela sam da radim sa 11.
U 25, osetila sam da se bliži kraj karijere.
Mislila sam, "Šta ću sad?"
"Kako ću da živim?" Bila sam prestravljena.
Počinila sam mladalačku grešku.
Neke devojke imaju sreće. One se zaljube. Ali, ne i ja. Ni jednom.
Iako sam bila svud po svetu i upoznala sve.
Tog proleća upoznala sam Valerija.
I tad je bio isti kao i sad.
Čvrst. Stvaran. I dobar.
"So Zemlje", kako Ameri vole da kažu.
Osećam veliku privrženost prema njemu. Veliko poštovanje.
To je vrsta ljubavi.
Mislila sam da je to jedina vrsta koju ću ikad znati.
Nisam dovoljno verovala. Nisam verovala u ljubav.
8 godina kasnije otkrila sam da sam trebala verovati.
Zapanjila me ta nova sreća, stigla ni od kuda.
Ta tajna vrata koja su mi se otvorila.
Nikad se nisam osećala tako živom,
kao u tvojim rukama.
Tako je primamljivo zaboraviti na sve
i samo prihvatiti dar.
Ali, ne mogu.
Ne zato što ne verujem da bi bio čudesan očuh Marku i Elodi.
I divan otac deci koju bismo imali zajedno.
Ne zbog načina života ili razlike u godinama
ili zbog mišljenja drugih.
Kad smo se Valeri i ja venčali, napisali smo zavete.
"Čuvaću srce tvoje više nego svoje."
On se uvek drži svojih obećanja a ja osećam da se moram držati svojih.
Ali, ovo je mnogo više od pitanja časti.
Jednog dana, kad budeš imao decu,
shvatićeš da ostavljajući njih, ostavljaš sebe.
I da je nezamislivo da ih povrediš.
Rekla sam ti, ja sam staromodna.
Molim te, ne pokušavaj da me kontaktiraš. To neće promeniti ništa.
Tako sam tužna što kažem zbogom.
Što se rastajemo.
Ne mogu to da verujem, zaista.
Imali smo toliko avantura pred sobom.
Možda bih, da je bilo više vremena, saznala nešto o tebi
što ne volim, što ne podnosim,
što bi mi dobro došlo sad.
Ali, sumnjam. Kažu da ne postoji savršena ljubav.
Ali, oni nisu upoznali tebe.
Arijel.
Da pomognem. -Ne, u redu je.
Ali, mogu li da zamolim uslugu? -Gospodine?
Molim vas, uručite ovo gospođi,
kad u petak dođe na ručak.
Svakako, gospodine. -Hvala.
Učinio sam kako je tražila. Nisam je pokušavao kontaktirati.
Klonio sam se njenog kraja.
Nikad se nisam vratio u "Sent Ridžis".
Kad me put nanese u blizinu, zaobilazio sam po nekoliko blokova.
Da? -To sam samo ja, Džejn.
Kako je ona? -Nemam pojma.
Kako to misliš?
Raskinula sam sa Valerijem. -Zašto?
Jer se u sve uvukla neka tuga. Jer osećam da boraveći pored njih
izdajem moje prijateljstvo prema tebi.
Ne izdaješ.
A i zbog toga
što budućnost ima način da dođe, želeo ti to ili ne.
Pojedi nešto. Manje puši.
Nazovi me, ići ćemo u bioskop da gledamo nešto američko.
Koliko god malo želeo da pišeš dok si srećan
toliko mnogo moraš da pišeš kad si očajan.
Strast mora da ode negde a to je jedino preostalo mesto.
Patnja mora da vredi nešto.
Nije na meni da kažem da li reči vrede.
Šta to radiš? Gde idemo? -Pa pričekaj malo.
"Sirena" Brajan Blum.
Nasmej se, kretenu, nasmej.
Hajde, idemo da proslavimo.
Pre hiljadu godina neko je izmislio pojam prolaznosti.
O lepoti i neizbežnosti promene.
Prilično sam siguran da je samo bio ostavljen.
Imao sam dosta vremena da razmotrim vrednost uspomena.
Samo zato što nešto ne traje večno
to ne znači da mu vrednost bledi.
Možda je to samo racionalizacija.
Olakšanje duši dok pati za onim što je moglo biti.
Za neproživljenim životom.
Iskreno, ne znam.
Ali, ja biram da verujem u uspomene.
Biram da verujem u nju.
Biram da verujem da veza traje i da nosimo jedno drugo u srcu.
Kao skrivenu singularnost.
Napravila je od mene pisca.
Napravila je od mene muškarca.
Biće još ljubavi, čak i velikih.
Ali, imala je pravo.
Samo jedna ostaje savršena.
Ovo će da ti se dopadne.
Kerol mi kaže da je
odlučila da ide na godišnji. Koji ima. -Naravno.
A kao rezultat, to me nikada nije sasvim napustilo.
... kao, i ti treba da probaš.
Pitao sam se da li je i za nju ostala savršena.
Ili je to samo moja ideja.
Neka pitanja moraju ostati bez odgovora.
Ali, u Njujorku, nikada niste daleko
od nekog koga poznajete
ili treba da upoznate.
Zdravo. -Zdravo.
Brajane, lepo je videti te. -Valeri, kako si? -Drago mi je. -Ovo je Kiva.
Kako ste? -Zdravo, ja sam Valeri. -Drago mi je. -I meni.
Drago mi je. -Mark. -Naša deca, Mark i Elodi.
I? -Ovo je Čarli Blum. -Zdravo, Čarli.
Kaži zdravo, Čarli. -Zdravo Čarli.
Njemu su dve godine? -Da, dve.
Još uvek ne priča.
Svidela mi se "Sirena".
Da, i meni. Moram da kažem, sve tvoje knjige.
Da, u našoj kući čitamo te kao lektiru.
Hvala, drago mi je zbog toga.
Kaži mi, kako je Džejn?
Džejn je brilijantna.
Džejn je Džejn. Udala se.
Upoznala je dobrog momka, svira `čelo. Imaju sina.
O, to je divno.
I, kažite mi gospođo Blum, osim što ste majka ovom prelepom momku
Brajane. -Svako dobro. -Svako dobro. Ćao, ćao.
Bilo mi je drago.
Ćao.
Ne znam da li ću je ikada više videti.
I, ne znam da li je to dobro ili loše.
Ali, znam ovo.
Vaša omiljena knjiga, bez obzira koja,
napisana je za jednog čitaoca.
Prevod: akomoze
Preuzeto sa www.titlovi.com