SKRIVENA LEPOTA
Preveo: Bambula
Hvala. Hvala.
Ali ne, dajte sebi aplauz jer je zahvaljujući vašem marljivom radu
"Jardšam Inlet" imao najbolju godinu otkako postoji ova agencija.
Pre nego što nam sav taj uspeh dođe do glave,
palo nam je na pamet da se okupimo i iznova povežemo s osnovama
onoga što nas je dovelo ovde. Za to, daću reč
našem specijalizantu, pesniku, filozofu proizvoda. Pobunjeničkoj komandi brenda.
On je guru koji užasava Aveniju Medison.
Moj partner, moja bolja polovina, Hauard Inlet.
Volim te.
Šta je vaše "zašto"?
Zašto ste uopšte ustali iz kreveta jutros? Zašto ste jeli to što ste jeli?
Zašto ste obukli to što ste obukli? Zašto ste došli ovde?
Osim činjenice da bih vas otpustio i angažovao nekog drugog
ukoliko se ne pojavite na poslu, ali... Ne to. Veliko "zašto."
Sigurno nismo ovde da prodajemo sranje. Ovde smo
radi povezivanja. Za život su važni ljudi.
Za reklamiranje je važno istaći
kako naši proizvodi i usluge unapređuju živote ljudi.
Kako to radimo?
Ljubav. Vreme.
Smrt.
Ove tri apstrakcije povezuju sve ljude na svetu.
Sve za čime žudimo, sve ono što se plašimo da nemamo,
sve što na kraju kupimo je zato što na kraju dana
žudimo za ljubavlju, želimo da smo imali više vremena,
i plašimo se smrti. Ljubav.
Vreme. Smrt.
Počnimo tamo.
TRI GODINE KASNIJE
Koliko mu je trebalo za ovo? -Pet dana.
To je impresivno. -Možda se vratio prerano. -Zezaš li me?
Šest meseci traje ova zombi rutina. Više ne možemo prelaziti preko toga.
Pogotovo zato što "Denvort fajnenšal" prekida saradnju s nama.
Šta? Zezaš li me? Ne, Vit, ne zezaj! -Molim?
Ali juče sam razgovarala s njima.
Znam. Svi daju sve od sebe,
ali ceo taj račun se zasniva na Hauardovoj vezi.
Polovina prihoda nam se zasniva na Hauardovim vezama.
Ovo je katastrofa. -Ne. Nije još.
Imamo ponudu od "Omnikona", 17 dolara po akciji.
Daj bre! -Ali žele odgovor do Nove godine.
Budimo iskreni, ne vredimo 14 dolara po akciji ako moj partner
insistira da osvoji šampionat u dominama Ludograda. -To je malo oštro, Vit.
Žao mi je, ali to je istina.
Sajmone, ovlašćujem te. Napravi dogovor s Omnikonom.
Kamo sreće da mogu, ali Hauard kontroliše akcije s pravom glasa.
Ja ću se pobrinuti za Hauarda, u redu? Pobrini se za papirologiju, Sajmone.
I dalje mi nije jasno zašto Hauard ima 60% akcija s pravom glasa.
a ti samo 40. -Jer mi je bio potreban keš da platim razvod
a Hauard mi je učinio ogromnu uslugu otkupljujući neke akcije.
Da nisi imao aferu s mlađom producentkinjom za promocije,
ne bismo bili u ovoj situaciji? -Netačno je i nepošteno
da svališ krivicu na mene. -Samo ističem činjenice.
Bože. Zar ne voliš taj miris? -Samo malo. Stani.
Zatvori oči. Udahni.
Zar te to ne podseća na detinjstvo? -Kler, dođi.
Moram ti nešto reći. -Šta?
Uradio sam nešto povodom naše situacije za šta treba da znaš.
Šta si uradio? -Angažovao sam nekoga.
Angažovao si nekoga? -Da. Kad me je Eloiz uhvatila u varanju,
iskoristila je privatnu detektivku po imenu Sali Prajs.
Ta žena liči na mormonsku baku,
i zato je potpuno neprimetna.
Angažovao si ženu koja je dovela do tvog razvoda? -Ne. Razvod ide meni na dušu.
Sali Prajs ga je samo dokumentovala. -To je bilo stvarno prosvetljujuće.
Imam skrivenu dubinu. Razgovarali smo o tome.
Zašto si unajmio mormonsku baku?
Jer moramo dokumentovati šta se dešava s Hauardom.
Moramo pokazati da nije mentalno zdrav da ima pravo glasa.
Ne. Nismo baš u takvoj situaciji da smo...
Bićemo ljudi koji bi to uradili svom prijatelju?
Nije u pitanju da neće prodati, već neće ni da razgovara o prodaji.
Pokušavam da razgovaram s njim, da doprem do njega,
ali kao da nisam u istom fizičkom prostoru s njim. Odsutan je.
Dete mu je umrlo. -To je bilo pre 2 godine, Kler.
Šta ćemo... U pitanju su naši životi.
Nismo više deca. Pogledaj me u lice
i reci mi da si spremna da sve za šta smo radili
poslednjih 10 godina prosto ispari?
Je li ta detektivka dobra? -Uhvatila me je u prevari.
Oskar bi te uhvatio u prevari. -Ko je Oskar?
Moj sin. -Taj Oskar?
Ta privatna detektivka neće ništa naći
što će se smatrati kao moralna izopačenost. Ne kod Hauarda,
ali ako dovede u pitanje poslovnu sposobnost, onda imamo šanse.
Mislim da nemamo alternativu.
Terorisao je psihoterapeuta 6 meseci.
Ignorisao je ajahuaska šamana kojeg smo doveli iz Perua.
A naša intervencija bila je katastrofa. -Samo sam...
Ovo nije pošteno. -Znam.
Ali kad nešto počne sa smrću 6-godišnjakinje, ništa nije pošteno.
Piše pisma. -Pisma? Kakva pisma?
Ovo je možda nešto najčudnije na šta sam naišla.
Imate li pisma? -Da. -Možemo li da pitamo kako?
Koštalo me je 800 dolara da narežem ovaj ključ.
I samo da znate, krađa pošte iz sandučeta je federalni prekršaj.
Mogli biste... -Da. -Tri pisma. -Kome su adresirana?
Ne kome. -Kako to mislite? -Hauard ne piše pisma ljudima.
Piše stvarima. -Kakvim stvarima? -Vreme.
Ljubav. Smrt.
Tri apstrakcije. -"Vreme,
kažu da lečiš sve rane, ali ne govore o tome kako uništavaš
sve što je dobro na svetu. Kako pretvaraš lepotu u pepeo.
Ti si za mene ništa drugo do okamenjeno drvo.
Ti si mrtvo tkivo koje se neće raspasti. Ti si ništa."
To ništa ne dokazuje. To ne možemo iskoristiti, je li?
Ne. Deca pišu pisma Deda Mrazu, to ne znači da su luda.
Ne. Ovo je terapeutsko. Tako je tužno.
Da. Još nešto? -Obično nakon posla, odlazi u mali park za pse u Bruklinu,
čak iako ne poseduje psa. Samo sedi tamo satima.
Piše li pisma psima? -Jesi li ozbiljan?
To bi bio pogodak, zar ne? To nam treba.
Piše li? -Ne da sam videla. -Dobro. Šta još? -To je sve.
Ide kući u svoj stan. Retko odlazi pre jutra.
Nema bežični internet, kablovsku, telefon. Ništa.
"Ti si mrtvo tkivo koje se neće raspasti."
Hauarde? Ovde Kler.
Svratila sam do restorana dole u ulici i donela ti večeru.
Ono jelo sa škampima koje voliš.
Ostaviću ga ovde, ako nisi jeo.
Nemojte stalno ostavljati hranu tu. Ne jede je.
Izvinite. -I opet kasni za stanarinu.
Ne otvara vrata, i nemam na koji broj da ga pozovem.
Da, nema više telefon.
Koliko duguje? Napisaću vam ček. -Ako želite.
Ako ne planirate ništa s tim škampima,
prošlonedeljni brokoli rabe bio je ukusan.
Evo ga. -Gde su ti stvari?
Htela sam da ti pustim SMS, ali mama je rekla da moram pozvati. -Kakav SMS?
Ali onda je Bari rekao da ti moram reći u oči.
Sad prihvatamo životne savete od Barija?
Šta pokušavaš da mi kažeš? -Neću da idem kod tebe.
Idem s Barijem i mamom na Bahame. -Ne. Samo malo.
Ćao. Kako ste?
Možete li mi dati pet minuta, i da se udaljite nekoliko metara
kako bih razgovarao s ćerkom?
Hvala. Dušo...
Svašta sam isplanirao. Kupio sam nam jelku.
Šteta za tebe. -Imam karte za "Hamilton".
Onda šteta za "Hamilton". -Teško ih je bilo nabaviti, Alison.
Već sam ga gledala. -Jesi? Gledala si ga s mamom i Barijem?
I Odelom Bekamom Džuniorom. -I Odelom Bekamom?
Da. On je jedan od Barijevih prijatelja.
Zašto?
Zašto ne želiš provesti praznik sa mnom? Nedostaješ mi.
Jer te mrzim. Jer si filantrop.
Jer si slomio mami srce. -Ženskaroš. -Šta?
Hoćeš reći ženskaroš, a ne filantrop.
Različito znače. -Ko bi to bolje znao?
Složila sam se da ti to kažem u oči, i rekla sam ti.
Srećan Božić.
Stani.
Ćao.
Da ti postavim nekoliko pitanja na brzaka dok si ovde? Kavalirsi su u gradu.
Božićni okršaj u Medison skver gardenu. Nisam dao tvoje mesto.
Mogu ići sam, ali mogli bismo i zajedno.
Ne moraš da pričaš. Ne moramo ni da se pogledamo.
Možemo da radimo što i sad i da samo gledamo utakmicu.
Kao nekad.
Dobro, pitanje broj 2. Izgubićemo "Denvort" račun
jer je to uvek bila tvoja veza.
I nisu zadovoljni, kao što možeš zamisliti. To će se desiti.
Svejedno, pošto imamo ponudu od "Omnikona", i dobra je.
17 dolara po akciji. Molim te razmotri to, jer...
Da, da.
Jer nam prepuštaju kreativnu kontrolu i niko neće ostati bez posla,
što znam da ti je bitno, jer voliš te ljude.
Dobar razgovor.
Pronađite donora sperme Vreme je da proširite porodično stablo
Momci iz Pekinga su ovde. -Bože. Niko neće kinesku kafu.
Mi je prodajemo. -Mandžurijski makijato.
Šta ćemo upotrebiti? -Linija za krstarenje. -To je dobar slogan.
"Odbaci svoju kožu, nađi svoj život." -Izvini, treba...
"Pronađeš svoj život kad odbaciš kožu."
Da li je to bitno? -Da, jer sam ja to napisao. -Moja verzija je bolja.
Stvarno? -Da. -Kako? -Samo malo. Koja je tvoja verzija?
"Pronađeš svoj život kad odbaciš kožu." To te pogodi ovde.
"Odbaci svoju kožu, nađi svoj život." To te pogodi ovde.
To me zaista pogodi tu. -Zar ne?
Možete to upotrebiti to bez naknade. -Sačekaj.
Sačekaj.
Frankel. -Da? -"Odbaci svoju kožu, nađi svoj život."
"Odbaci svoju kožu, nađi svoj život." Svi, u redu? -Razumem.
Popravila je slogan.
Ne, ne.
"I govoriš mi takvim tonom
kao da nije bilo daha u mojim plućima koja su ti podarila život."
Kasniš. -Izvinjavam se. -"Kao da nije bilo iskre u mom umu
koja je podarila životu smisao." -"Pomeraš svoj jezik, izgovaraš slogove
odzvanjaš sentimentom. Ali ne dišeš."
"Govoriš o iskri? To je bogatstvo."
"Ti poričeš iskru među svima nama."
"Iskra koja je više sunce nego hladna vatra kako ti tvrdiš."
"A ti si mene nazvala privremenim ludilom. Zlobna duša."
"Onda pitaj da li ćeš me videti još jednom."
Zdravo? -Ćao.
Izvinjavam se. Zalutao sam, i čuo poslednji deo, i...
Ako smem reći, to je bilo divno. Šta je to?
Nešto što sastavljamo.
Obožavam pozorište. Vidim sve. Kad je premijera? Doći ću.
Neće biti premijere dok ne sakupimo novac.
Jesi li bogat? -Razveden. -Pratio si me s audicije.
Upravo tako. Umalo sam te izgubio, ali je crveni šešir pomogao.
Reći ću nešto malo impulsivno, možda malo i ludo,
ali nešto će mi se desiti.
Usred sam dogovora u kome ako se sve kockice spoje,
biću u poziciji da pomognem. -Zar to ne bi bilo divno?
Bilo bi. Bilo bi sjajno. Ti si ga popravila.
Treba da se vratiš na audiciju, ako želiš posao.
Izvini, ne znam ti ime.
Ejmi. -Ejmi. Dobro.
Vratiću se, Ejmi. Vratiću se.
Izvinjavam se. Bio sam na pozornici.
Vratiću se. Dobra si.
Bravo.
Susedni stan je prazan,
ali momak na kraju hodnika kaže da ništa nije čuo. Ni upravnik.
Sad imaju "Mesto zločina: Klivlend"?
To je nova serija.
Šta poštovani neurohirurg radi u narkomanskoj kući? -Ne znam.
Vukodlaci se okupljaju ispred
po celu noć.
Čuo sam ih. Da.
Mislim da biraju novog šefa sindikata.
Ali imam prijatelja rakuna. On je u namenskim snagama.
Stavio je prisluškivač kod kanti za đubre.
Snimićemo sve što kažu i uhapsićemo ih na osnovu RICO zakona.
Ne znam ništa o tome.
Ja sam ti sin.
Znam to!
Dobro.
Odmah se vraćam.
Imam ludu ideju. I znam da ćete mi se smejati,
ali ne zaboravite da smo očajni pa me saslušajte.
Moja majka nije sasvim svoja nakon šloga.
Stalno je podsećam šta se stvarno dešava,
i ispravljam ekscentrične stvari koje kaže.
To je uznemirava, a mene stresira.
I neko vreme je to bilo užasno.
A onda mi je neko rekao nešto veoma mudro.
Rečeno mi je: "Možda treba da prestaneš da joj namećeš svoju realnost,
i prilagodiš se njenoj realnosti."
Mislila sam da više ne možeš priuštiti psihoterapeuta.
Ne mogu. To je bio moj vozač Ubera. Bio je u pravu. Totalno.
Čim sam počeo to da radim, sve je postalo lakše.
Naš život je poput ove igre improvizacije.
Ona kaže ekscentrične stvari, i ja na to odgovorim.
Ona je srećna a ja se zabavim.
I zahvaljujući tome mi je još nešto palo na pamet. Dobro.
Kad sam bio u FBW, imao sam račun za psihostimulativnu drogu.
Išli su s nekom usranom opštom kampanjom,
ali ja sam zadržao latinoameričko tržište. Gledajte ovo.
Nastavnik je bio pod velikom tenzijom. Kaže:
"Pričate sve vreme! Nikad ne slušate!" I onda stiže čudovište.
"Ne mora biti ovako." Nastavnik: "Ko si ti?"
Čudovište: "Ja sam tvoj bes." A nastavnik kaže:
"Ne mogu da te podnesem. Kontrolišeš mi život."
A bes kaže: "Postoji rešenje, prijatelju.
Dokotrin, recite zbogom svom besu."
Razumete li šta ovim mislim? -Ne baš. -Dobro. Slušajte.
Ne možemo naterati Hauarda da se suoči s realnošću s kojom treba da se suoči.
I on piše pisma apstrakcijama koje nemaju smisla.
Ali on to radi. Šta ako mi uđemo u njegovu realnost
i učinimo da mu te apstrakcije odgovore? -Izvini, ne razumem.
Šta ako se Ljubav, Vreme i Smrt lično pojave
i odgovore mu na pisma koja im Hauard piše?
Kako će se Vreme, Ljubav i Smrt pojaviti? -Glumci.
Angažovaćemo glumce da budu Ljubav, Smrt i Vreme.
Naći će Hauarda i suočiće se s njim.
Hoćete da izmanipulišemo vašeg šefa? -Molim? -"Manipulacija".
Znate? Bila je to predstava, a onda i film. "Manipulacija"? Bože.
Da li iko više gleda nešto duže od 8 sekundi?
Hoće reći da želite da ga ubedimo da je lud?
Ne. Ne radi se o tome da ubedimo Hauarda da je lud.
Hauard nije u dobrom mentalnom stanju, i mi to znamo.
Važno je naglasiti tu činjenicu tako da i drugi ljudi to mogu videti.
Dobro. Želite da izvedemo tu intervenciju,
i zbog toga ćete finansirati našu predstavu? -Tako je. -Tačno tako.
Finansiraćemo šta god...
Ovo liči na skladište, ali...
Dobro. Glumci, šta mislimo? -Ne. Ne, ne. -O, ne.
Slušaj. Svako će uzeti po 15.000.
U redu? 15.000. -Jesi li poludeo? -Dobro. Uradićemo to.
Po 20.000 za svakoga. -Upravo ste rekli 15. Čuo sam 15.
Preferiram 20. -I ja preferiram 20.
20 je... Šta znam, to je malo previše.
Ja sam mislio dve. Ovi ljudi verovatno žive u Bruklinu.
Plaćaju 600 dolara mesečno. -Prestani.
Baš si se dobro cenjkao s njima. -Ovo je užasno, totalno pogrešno.
Ne, Ejmi. Ovo je posao. Ovo je gluma.
Zar nisi čula da je taj čovek izgubio dete?
Da. I zato poseže za kosmosom radi odgovora.
Imamo priliku da budemo taj kosmos.
Želite da manipulišemo bolom tog čoveka? Zašto?
Da profitirate? Da zaradite mnogo novca? -Ne! -Ne, ne!
Loše zvuči kad tako sročiš.
To je mnogo komplikovanije od toga. -Stvarno? -Volimo tog čoveka.
I on nam nije samo šef, već i prijatelj.
Hauard je briljantan, kreativan,
harizmatičan čovek koji je bio neustrašiv.
Voleo je život, a sad ga mrzi.
I vi mislite da će mu to pomoći? -Ostao je bez deteta.
I sad mu nije bitno ako izgubi i sve ostalo.
Ne smemo dozvoliti da se to desi. Moramo da ga oporavimo.
To vredi 20.000. -Kler! -Ja ću platiti to!
Sama ću to platiti. Baš me briga. -Koja su pravila?
Prvo moramo potpisati ugovor o poverljivosti.
Da se postaramo da ne pričate o tome, jer...
Ne, ne mislim na pravo. Mislim da pozorišna pravila.
Da li nas i drugi vide, ili samo Hauard?
Da. Da li ih drugi vide, Vit? -Vit? -Pretpostavljam samo Hauard.
To je efekat koji nam treba, zar ne? -Pretpostavljaš? -Pretpostavljaš?
Izvinite, jeste li dobro razmislili o tome? -Naravno. -Ne.
Nismo. -Do određenog stepena. -Nismo, Vit. Začepi! Nismo.
Šta ako odu u bar i žele naručiti piće? -Kako to mogu uraditi ako...
Viđaš li Hauarda često po barovima u poslednje vreme? -Svejedno. Nema veze.
Šta da Hauard posećuje klubove? -Oni su glumci.
Moraju hipotetički da znaju. -Dobro. Dosta.
Imamo moć da nas vidi onaj ko mi želimo, kad god mi želimo.
Kako to? -Sviđa mi se to.
Rekao sam vam da su dobri. -Sviđa mi se to.
Treba to da prepustimo njima. -Nastavimo dalje.
Šta je sledeće? -Hauard je napisao 3 pisma Ljubavi, Smrti i Vremenu.
Jedino pitanje je ko će koga da igra? -Dodela uloga. Veoma bitno.
Ljubav. Smrt.
Vreme. -Sjajno. Kad ćemo biti isplaćeni?
"Draga Smrti, okružena si tolikom mitologijom,
jer velika bol, inspiriše veliki strah. Ali za mene ti si tigar od papira.
Ti si samo jadna i bespomoćna podređena službenica.
Nemaš moć da ugovoriš jednostavnu trampu."
Kao što vidiš, to nije pismo obožavaoca.
Smrt nema obožavaoce.
Ne razumem zašto, jer je to oslobođenje. Jesi li dobro?
Ide na posao i u park za pse. I to je sve.
Dobro. Evo kako ću to uraditi. Doći ću kod njega ljut.
Besan. Recimo, imamo problem. -Ne, ne. Nemoj to da radiš.
Naziva me drvetom i mrtvim tkivom. Izaziva me.
Kako te to izaziva? -Vreme.
Izaziva Vreme, a ja sam Vreme.
Ne želim da ljutiš Hauarda. Jasno?
Ali pismo se sastoji od samo jedne reči, "Zbogom." Pogledaj.
"Draga Ljubavi, zbogom." Šta da mu kažem?
To je pismo Ljubavi kojoj kaže zbogom, zar ne?
Da. -Šta ako mu priđeš, i odbiješ da to prihvatiš?
Kažeš mu da te se ne može tako lako otarasiti. Reci mu da
ne možemo birati koga volimo i ko nam uzvraća ljubav.
Reci mu da si u njemu,
da si u svemu, sviđalo se to njemu ili ne. I ako to prihvati,
onda možda, šta znam. Možda može povratiti svoj život.
Tuguju.
Psi. Tuguju i u potpunosti razumeju smrt.
Nazvao si me tigrom od papira. U pismu koje si mi napisao.
Rekao si da sam jadna.
Ne sećaš se?
Optužio si me da sam podređena, nesposobna za dogovor, tigar od papira.
Hauarde, to nije bilo toliko davno. -Odakle ti to?
Ko si ti? -Kome si napisao pismo?
Napisao sam pismo Smrti.
Drago mi je. Sigurno je i tebi drago.
Ne. -Znam, znam.
Ljudi pišu pisma univerzumu stalno.
Većina ne dobije odgovor oči u oči.
Ali ti si dobio, jer sam htela da ti kažem da grešiš.
Ja nisam bespomoćna podređena koja samo sledi naređenja. -Gospođice...
Ja nisam htela da se trampim. To je bila moja odluka.
Ne želim ovo. -Ja tebi ne govorim kako da radiš svoj posao.
Bilo bi mi drago da mi ne govoriš kako da radim svoj.
S kim razgovara onaj čovek? Izgleda uvrnuto.
Ne obraćaj pažnju na to. Ponekad su ljudi blesavi.
Ne vide me dok im ne dođe sudnji čas.
U redu je, Hauarde. Još ti nije vreme. Samo sam htela da vratim ovo
i raščistim stvari među nama.
Ja sam stvarno Smrt, Hauarde!
Poverovao mi je, kažem ti da mi je poverovao.
Neverovatno. -Bilo je spektakularno.
Jer nije postojala sigurnosna mreža. To je bio Grotovski.
To je bila čista Stela Adler!
Hvala. Hvala na prilici. -Da. -Ti si dobar čovek. -Nema na čemu.
Poverovao mi je. -Ne bih išao toliko daleko.
Ali to mu je trebalo. Zaključila sam to iz njegovih očiju.
Ko je bila ona žena i onaj dečačić? To je bilo neverovatno.
To je bila naša privatna detektivka i njen unuk.
Stvarno? Je li rekla nešto za mene?
Rekla je da si bila dobra, veoma dobra.
Dobra? Kako to misliš?
Dobra poput kupus je dobar, ili šta? -Ne. Sjajna.
Rekla je: "Nemoguće je pretvorila u moguće." -Ja treba tebe da plaćam.
Rekli su mi da je Trevor spakovao svoj koferčić,
da je rekao da ide kući. Bila sam besna.
Ali on je spavao, pa nisam mogla pričati s njim.
Kakva to medicinska sestra obećava umirućem 5-godišnjaku da može ići kući?
Skoro da je ostao bez belih krvnih zrnaca. Bio je veom krhak.
I ko je mogao biti tako okrutan? Ko je mogao to da uradi?
Naravno da sam bila histerična.
Vikala sam na osoblje, pokušavala da dođem do istine.
Trevor se konačno probudio i ja sam otišla kod njega.
Njegov plavi koferčić je i dalje bio pored ivice kreveta.
Pogledala sam ga i pitala: "Ko ti je to rekao, dušo?"
"Ko ti je rekao da se možeš vratiti u naš dom?" Znate šta je rekao?
"Niko, mamice."
"Neću se vratiti u naš dom. Idem kući."
Umro je 4 sata kasnije.
Zdravo. -Ćao.
Tražiš li grupu za podršku "Najmanja krila"?
Da. -A ti si?
Hauard. -Hauarde. Uđi. Sedi.
Jesi li izgubio dete, Hauarde? -Da.
Dečaka ili devojčicu? -Devojčicu.
Kako se zvala?
Ne, u redu je, Hauarde. Ne moraš da odgovoriš.
Ne moraš čak ni da govoriš, u redu?
Ostaćeš? Molim te?
Dobro. Mnogo hvala što si to ispričala.
Stvarno to cenimo. -Hvala.
Ima li neko još nešto što želi da kaže?
Zašto si rešio da uđeš večeras?
Da, viđala sam te napolju.
Htela sam da izađem jedne noći i pozovem te unutra,
ali nisam htela da te razotkrijem. -Da me razotkriješ?
Da. -Nisi htela da me dovedeš u neprijatnu situaciju?
Upravo tako.
Kako se zoveš?
Medlin. Drago mi je.
Moja ćerka se zvala Olivija.
Umrla je od retkog oblika karcinoma mozga poznatog kao glioblastom multiformni,
ili skraćeno GBM. Imala je 6 godina.
Kako ti se zvala ćerka, Hauarde?
Dobro. Nemoj da odgovoriš. Neću te mučiti.
Hvala. -Je li to bilo zbog praznika?
Zato si odlučio da uđeš večeras.
Mnogi nam dođu po prvi put tokom praznika.
Ne, nije to. -Zašto onda večeras? -Valjda...
Pokušavam da sredim misli.
Izgubio si dete, Hauarde. To se ne da srediti.
Nadam se da ćeš se vratiti.
Potpisani ugovori i ugovori o poverljivosti.
Sjajno. Hvala. -Je li nešto rekao? -Ko, Hauard?
Ne. Nažalost, nije. -Poverovao je, pazi šta ti kažem.
To je dobro. -Pošalji mene opet.
Nemoj Rafija, on je previše impulsivan. A Ejmi je previše emotivna.
Posle mene, šta preostaje? -Napisao je 3 pisma.
Ali Smrt je mnogo bitnija od Vremena.
Da. -Smrt daje Vremenu sve njegove vrednosti.
Možda ja treba da igram sve uloge.
Znaš li da je glavna demografska grupa oni koji po prvi put postaju roditelji?
"Target" je izmislio algoritam za predviđanje
kad će njihove ženske mušterije ostati u drugom stanju.
Ranije si rekao da nisi dobro. Jesi li bolestan?
Bolestan sam.
Može se reći da sam veoma bolestan.
Umireš?
Svi umiru.
Da, ali ti trenutno umireš.
Sajmone. Reci mi. Šta je u pitanju? U čemu je problem?
U čemu je problem? Problem je u tome što je tumor opet počeo da raste
dve nedelje pre rođenja mog sina. Problem je u tome
što svakog dana činim neverovatan napor pretvarajući se da sam zdrav.
Eto u čemu je problem.
Jesi li nekom rekao?
Nisi? -Ne, samo napadnoj glumici koju površno poznajem.
Šta je u pitanju? -Multipli mijelom.
Borio sam se protiv njega sa 16 godina, pa opet sa 25. Nisam se izlečio.
Umesto toga pregrupisao se i ojačao.
Znači, rat je gotov?
Da, rat je gotov.
Jesi li se pobrinuo za sve? -Nisam.
Zato sam vas angažovao. Dovoljno je loše što ću napustiti porodicu.
Neću ih ostaviti bez prebijene pare.
Poverovao mi je. Hauard.
Poverovao mi je.
Izvini. Ne pipaj to. -Ne razumem domine.
Ne postoji tabla za njihovo igranje, niti koš da ih ubacuješ. -Da.
Moguće da si na pogrešnom mestu. -Ne, na pravom sam mestu, Hauarde.
Da.
"Vreme, kažu da lečiš sve rane
ali ne govore o tome kako uništavaš sve što je dobro na svetu.
Kako pretvaraš lepotu u pepeo." To su gluposti, Hauarde.
Ako je Ljubav stvaranje, a Smrt uništavanje, ja sam ono između.
Ne razumeš Vreme. Niko ga ne razume.
Ajnštajn je bio blizu kad je rekao da sam iluzija. -Hauarde?
Sigurna sam da je "ne"
ali "Oneida aparel" je zatražila da budeš na sastanku za kupovinu medija.
Izvini što sam upala. Pitaj je.
Hajde. Pitaj je da li me vidi.
Neću da prisustvujem sastanku.
Insistirali su da pitam. Verovatno će nas otkačiti, pa...
Dobro. -Strava. -Da.
Dobro. Vidimo se.
Možeš ovo uzeti nazad, Hauarde. Zašto si mi pisao?
Pisao si mi jer ti trebam. -Ne.
Ništa mi ne treba od tebe, u redu? -Svi vi volite da kukate i žalite se.
"Nema dovoljno vremena." "Život je kratak."
"Evo, sede vlasi mi se pojavljuju." Dan je veoma dug.
Ima me u izobilju. Ja sam dar. Čak i dok stojiš ovde i baljezgaš,
dajem ti dar a ti ga traćiš. Na šta?
Šta je ovo?
Znaš, ja bi trebalo da pišem ljutita pisma.
To je bilo nešto najgore što sam uradila.
To je bilo nešto najbolje što sam ja uradio.
Šta si ono rekao za Ajnštajna tamo?
Ajnštajn je nazvao vreme tvrdoglavo upornom iluzijom. -Šta to znači?
Vreme ne ide od januara do decembra, ili od podneva do ponoći.
Mi ga tako zamišljamo. -To je apsurdno.
Pokušaj to reći osobi koja kasni sat vremena na venčanje
ili koja je upravo osuđena na 20 godina zatvora.
Ili nekome ko se bori protiv biološkog sata.
Nema potrebe da vodimo ovaj razgovor, ikad.
Uostalom, samo... Svaka čast za današnji posao.
Samo uporna iluzija, Kler. Imaš sve vreme na svetu.
Imaš devet godina!
"Imaš devet godina."
Ćao.
Žao mi je.
Mnogo mi je žao.
Mora da me zezaš. Jedem.
Rekao si zbogom, a to...
Ne možemo birati koga volimo ili ko nam uzvraća ljubav.
A to znači da si bespomoćan predamnom sve dok si živ
jer sam ja mreža života. Ja sam u tebi. Ja sam u svemu.
Hauarde, ako možeš prihvatiti to, onda možda,
šta znam, možda možeš opet živeti.
U potpunosti sam zabrljala. Bila sam plačljiva i apologetična.
Mislim da ljubav može biti takva. -Bila sam bolja na kraju.
Sigurno si bila sjajna. -Drag si.
Mogu li te poljubiti? -Ne moraš da seksualizuješ to.
Mogu te poljubiti bez seksualizovanja.
Ozbiljno, imao sam seks bez seksualizovanja.
Budi zadovoljan sa "drag".
To je napredak. -"Neodoljiv" bi bio napredak.
Veruje u to. -Otkud znaš?
Na osnovu njegovih očiju. -To je sjajno, ali niko drugi to nije video
a to nam treba da se na kraju desi.
Mislimo da ako biste imali interakciju s njim
još jednom, u javnosti. -Sjajno. -Ali ovog puta probajte da...
Treba da izazovete jaku vidljivu reakciju. -Zašto?
Jer naša privatna detektivka će snimiti to.
A mi ćemo to iskoristiti kao dokaz. -Biće kao da ste u filmu.
Osim što ćete biti digitalno uklonjeni. -Ne.
Molim? -Ovo je suviše ekstremno.
Žao mi je. Ne mogu biti deo ovoga.
Ejmi, ne postoji "previše ekstremno" u glumi.
Hoćeš li biti voljena ili hoćeš da ostvariš uticaj?
Ovo nije Noel Kauard. Ovo je Čehov.
Ovo je užasno!
Osnovao si agenciju s njim, zar ne, Vit?
Kler, on je bio tvoj mentor.
Sajmone, dao ti je deo vlasništva u kompaniji
kad nije morao.
Možda sam joj rekao nekoliko stvari kad smo...
Žao mi je, ovo je užasno.
Ne mogu. Ne mogu biti deo ovoga. Hvala.
Izvinjavam se. Hvala. -Ejmi, ne. Ejmi.
Ejmi, ne. Baš je strastvena.
Ejmi! Izvinjavam se. Vratiće se.
Ukoliko se ne vrati, ja ću uskočiti. Stručnjak sam za ljubav.
Ejmi!
Šta sam propustio?
Plač ljudi zato što im je dete umrlo.
Postoji nešto po imenu halucinacije žalosti. -Da.
Dobro. Dakle...
Istraživao sam ih. Evo u čemu je problem. Ne spavam.
Dobro. -Ne mnogo.
Hoću reći, spavam.
Ali spavam 6-7 sati nedeljno.
Sad kad razmišljam o tome, to je verovatni razlog... -Kakav razlog?
Vodim razgovore.
Mislim, razgovore. -Dobro.
U redu je. Nema veze. -Hauarde? -Da.
Hoćeš li da razgovaraš sa mnom.
Da.
Pretpostavljam da si deo onih 79%?
Parova koji su se razveli nakon gubitka deteta. -Da.
I ja.
Da li je i dalje voliš?
Više ne znam šta je ljubav. Da li ga i dalje voliš?
Nismo prestali da se volimo. Bar, mislim da nismo. Samo...
Možemo...
Onog dana kad smo se razveli, poslao mi je ovo.
"Kad bi mogli da budemo stranci opet." -Sad jesmo.
Najromantičniji gest koji je ikad uradio. Odgovor na tvoje pitanje,
da, i dalje ga volim.
Šta si mislio kad si rekao da vodiš razgovore?
Da, da. -S kim razgovaraš?
Ne s "kim". To je zapravo...
Mislićeš da sam lud. -Iskušaj me.
Mogu li ti pokazati? -"Mrtvo tkivo koje se neće raspasti."
Sedeo je ovde. Zla, mala, arogantna baraba.
I on je prvi koji se pojavio, zar ne? -Ne. Smrt je prva došla.
Srela me je u parku za pse. -Znači Smrt je "žena"?
Da. Ispostavilo se da je Smrt starija belkinja.
Kakva je to bila trampa? Rekao si da Smrt neće da se trampi.
Šta to znači? -Kad smo shvatili da naša...
Moja ćerka je umirala, ja sam se molio...
Ne Bogu ili univerzumu, već Smrti. Ponudio sam trampu.
Da uzme mene, a poštedi moju ćerku.
Ali ona nije htela da se trampi, pa...
Ko je dobio tu rundu? Ti ili ve-ce šolja?
Ve-ce šolja. Ve-ce šolja ostaje nepobeđena.
Izvini zbog toga, mislio sam da su svi otišli.
I jesu. Ovde sam da zatvorim. -Dobro.
Treba li ti pomoć da odeš kući? -Ne. Dobro sam.
Dobro sam.
Potražila sam te na Guglu. -Stvarno? -Da.
Bože. -Počeo si od nule.
Sam si finansirao Djuk, oženio si divnu ženu,
brižan si otac. Dobro i ispravno si živeo.
Ali, prijatelju, ne umireš kako treba.
Reći ćeš mi kako da umrem? -Jesi li rekao svojoj porodici?
Ne pomažeš im.
Uskraćuješ im ono što im s pravom pripada. -Da? A šta to?
Bol? Propadanje? Bolest? -Da. Da.
Sve to. I priliku da se oprostiš.
Drži se glume.
U redu. Postoji nešto što nikome nisam rekla.
Ne uključuje pisma ni anđele, niti bilo šta slično,
ali meni nešto znači.
Spremali su Oliviju da se oprosti.
I moj muž je pokušavao da smiri moju majku na parkingu
jer se pogubila.
Bila sam sama i sedela u čekaonici
u bolnici "Majmonidis". A pored mene je sedela jedna žena.
Pitala me je ko će mi umreti. Rekla sam joj.
A ona me je pogledala i rekla:
"Nemoj dozvoliti da ti promakne skrivena lepota."
Rekla je to tako ležerno.
U susednoj prostoriji,
moju 6-godišnju ćerku su skidali s aparata za održavanje života.
A ova žena spominje "skrivenu lepotu."
Ljudi ne znaju šta da kažu u tim trenucima. -Ne, ona je znala.
Samo nisam to shvatila tad.
To nije rekla iz saosećanje ili nelagode, već iz iskustva.
Nakon oko godinu dana kasnije, nešto je počelo da mi se dešava.
Hodala bih ili bila u metrou, i briznula u plač.
Ali to nisu bile suze zbog Olivije. Te suze su dolazile iz nečeg drugog,
iz duboke veze sa svime.
I shvatila sam da je to bila skrivena lepota.
Ne postoji tako nešto kao što je skrivena lepota.
Postoji, Hauarde. Stvarno postoji.
Ona je neće oživeti.
I neće učiniti da sve bude u redu.
Ali obećavam ti, ona postoji.
Dobro.
Moraš razgovarati s njima, Hauarde. -Slušaj...
Hvala na priči, ali trenutno ne osećam tu "skrivenu lepotu".
Baš me briga! Viči na njih, urazumi ih, izazovi ih.
Samo se aktiviraj!
Mislim da je ovo bila greška.
Ćao. -Ćao. -Šta ovde radiš?
Brižit mi je rekla da te ovde mogu naći. -Naravno da je rekla.
Možemo li otići negde da porazgovaramo 15 minuta nasamo?
Radim. Imam probu trenutno.
I ovde imaš probu? -Da.
Na koliko projekata radiš u isto vreme? -Trenutno na tri.
Tri. -Da. -Baš si zauzeta.
Kako ćemo tu uklopiti izlazak na večeru? -Vit...
Slušaj. Ozbiljno...
Moram te zamoliti da preispitaš sinoćnju odluku.
Potrebna si nam još jednom. Daj nam joj jednu scenu.
Dala sam otkaz. -Ejmi.
Stani. Šta da kažem? Šta ti... Daću ti 100.000 dolara. Ne 20, 100.
Nemaš 100.000 dolara. -U pravu si. Živeću s majkom.
Ali ovo će upaliti, i kad se to desi, imaću mnogo, mnogo više.
I daću ti milion. -Ne želim tvoj novac. -Stvarno hoću.
Neću tvoj novac. Nikad nisam htela tvoj novac.
Šta da kažem da te nagovorim da uradiš to?
Jer je još mnogo toga u igri ovde, nisi toga svesna.
Imaš ćerku, zar ne? -Da.
Jesmo li razgovarali o tome? -Reci mi kakav je bio dan kad se ona rodila.
Šta? -Šta si osećao?
Bilo je strašno, veoma strašno. Bio sam prestravljen.
Ali onda su mi je dali i najneverovatniji osećaj je prostrujao kroz mene.
Ne mogu... -Šta? Završi.
Zvuči šašavo. -Ne, ne zvuči šašavo.
Po prvi put sam osetila
privlačnost prema tebi. -Stvarno? -Da.
Pogledao sam je i...
Shvatio sam da nisam osećao ljubav. Postao sam ljubav.
Međutim, trenutno ne razgovara sa mnom.
Krivi mene za razvod, i ljuta je na mene.
Zaslužujem to. -Da se dogovorimo nešto.
Ako možeš iskoristiti sve ovo, agresivnu odlučnost
i neverovatnu otvorenost da povratiš svoju ćerku nazad,
onda ću to uraditi.
Dogovoreno.
Ne osećaš to? -Vrati mi ruku.
Osećaš to, zar ne? Osećaš li? To su varnice. -Ćao, Vit.
Eto šta je to.
Poverljiva prepiska između advokata i klijenta
Nisam uspeo da te kontaktiram. Moramo hitno razgovarati o "Omnikonu".
Ukoliko ne odgovoriš, odbor može dovesti u pitanje tvoju podobnost.
Ćao! Šta ima? -Šta? -Imaš li nešto da kažeš?
Hoćeš li nešto da kažeš?
Da. Imam mnogo toga što bih želeo da ti kažem. -Pa reci. Reci!
Samo traćiš vreme. Dam ti dar i ti ga traćiš!
Baš me briga za vreme! Ovo je zatvorska kazna!
Ne želim tvoj dar!
Jer si joj ti oduzeo njen.
Daj, bre. Došla si da me vodiš?
Ne, Hauarde. Došla sam da se vozim F vozom s tobom. -Dobro.
U materici su blizanci, dečak i devojčica. -Pričaš vic?
Ne. To je priča. Ti blizanci su srećni.
Siti su, toplo im je, osećaju se sigurno. Ali prerastaju svoj prostor,
i shvataju da se to ne može nastaviti doveka. Počinju da razmišljaju,
"Šta sledi? Šta ako bude bilo hladno i budemo sami?
Šta ako ne budemo bili zajedno? Šta ako nema ničega?"
Onda devojčica gleda u vrpcu.
Ta vrpca koja ih je hranila, izdržavala,
vrpcu koju ne mogu da formulišu, može biti prikačena za bilo šta.
I ona kaže: "Nemamo dokaza.
Samo imamo ovo." -Ne.
To je dubokoumno. Poput života nakon rođenja.
Daje nadu. Šta želiš?
Zašto si ovde? Čuo sam sve tvoje otrcane fraze.
Poznate su mi. "Ona je na boljem mestu."
I, "Sve ovo je deo većeg plana." I to sam čuo.
Evo moje omiljene. "Bog je pogledao prema dole i video najlepšu ružu,
tako lepu da ju je ubrao da je ima u raju samo za sebe."
Onda tu je nauka, biocentrizam,
i svi mi živimo i umiremo u beskonačnim univerzumima istovremeno.
A onda religija, hrišćani i njihovo spasenje,
budisti i njihova samsara, hindusi i njihov 41. sakrament.
I ne smemo zaboraviti poeziju. O, poezija.
"Umreti je drugačije od onog što je bilo kome suđeno, i srećnije."
Vitman. I, "Besni,
besni protiv smrti svetlosti.
Međutim mudri ljudi na svom kraju znaju da je tama pravedna." Tomas. I onda...
"Veslaj, veslaj, veslaj svojim čamcem nežno potokom. Veselo, veselo.
Život je ništa drugo do san." Razumem.
Razumem!
Sve to u osnovi kaže da si ti prirodan deo života,
da ne treba da te mrzimo, da ne treba da te se plašimo.
Treba samo da te prihvatimo, zar ne? To je u pitanju?
Kapiram. Evo u čemu je problem. Sve je to gomila intelektualnih gluposti
jer ona nije ovde da me drži za ruku.
Gospode, kakav divan grad
Dvanaest gradskih kapija Aleluja
Amin, amin Ko su sva ona deca
Obučena u belo
Ćao, Hauarde.
Opet ćeš da plačeš? -Ne sviđa ti se kad sam tužna?
Zar nisi uvek tužna? -Ne. Mogu biti i drugačija, srećna.
Mogu biti neočekivana i nepredvidljiva.
Seksi, srdačna, misteriozna i... umirujuća.
Mogu biti umirujuća, Hauarde, sećaš se? Sećaš li me se?
Sve te gluposti o "mreži života" pričaj nekome drugom.
To nisu gluposti. Znam da nemaš poverenje u mene ali moraš mi verovati.
Da ti verujem? Da ti verujem? -Da!
Verovao sam ti! I ti si me izdala!
Svakodnevno sam te viđao u njenim očima, čuo sam te u njenom glasu kad se smejala,
i osećao sam te u sebi kad me je zvala "tata." A ti si me izdala!
Slomila si mi srce. -Ne.
Ja sam u svemu. Ja sam tama i svetlost,
sunčeva svetlost i oluja. Da, u pravu si.
Bila sam u njenom smehu, ali sam takođe ovde u tvom bolu.
Ja sam svemu razlog. Ja sam jedino "zašto."
Ne pokušavaj živeti bez mene, Hauarde. Molim te nemoj.
Dogovor s "Omnikonom" je skoro gotov. -A Hauard?
Svesni su situacije,
ali i dalje treba da dokažemo da Hauard nije sposoban da glasa.
Ne mogu da verujem da je došlo do ovoga. -Veruj.
Imamo sastanak o podobnosti s odborom u četvrtak.
Ovde smo da ti damo priliku da objasniš ovo.
Hauarde, šta radiš na ovom snimku? -Baš me briga za vreme!
Ovo je zatvorska kazna! Ne želim tvoj dar!
Šta to radiš, Hauarde? -Jer si uzeo njen.
Hauarde? -Opet ćeš da plačeš?
Zar nisi uvek tužna? -A ovo?
Sve te gluposti o "mreži života" pričaj nekom drugome.
Da ti verujem? Da ti verujem?
Verovao sam ti! Sve sam ti podredio
a ti si me izdala!
Svakodnevno sam te viđao u njenim očima,
čuo sam te u njenom glasu kad se smejala.
i osećao sam te u sebi kad me je zvala "tata."
Hauarde? -Slomila si mi srce.
Hauarde, moraš da mi odgovoriš. Na koga vičeš tamo?
Čuo sam sve tvoje otrcane fraze. Poznate su mi. Nije u pitanju osoba.
"Sve ovo je deo većeg plana." -Molim, šta?
Razumem. -Hauarde, jesi li nešto rekao?
Ne razgovaram s ljudima. -To je očito. S kim razgovaraš?
Hauarde, s kim razgovaraš? -To je dovoljno.
Hvala. Mislim da si dokazao svoje.
Isključi to.
Unajmili ste ljude da me slede? Da snimaju?
Ne, to nije bila prvobitna namera. -Jesmo.
Jesmo. -Uradili smo i mnogo više od toga, Hauarde.
Hauarde, mnogo mi je žao. Osećali smo se...
Nismo imali šta drugo da uradimo. -Kler. -Ne. Ne mogu više ovako.
Ne mogu više ovako, Vit. Slušaj, stvarno...
Mislila sam da ovo neće upaliti.
Stvarno, iskreno... -Kler. Kler. -Izvini.
U redu. -Hauarde...
Očito je da nisam pri zdravom razumu.
Možda niko od nas nije. Mislite da nisam primetio?
Kler, posvetila si ceo život ovoj agenciji.
Učinila si nas svojom porodicom kad si mogla zasnovati svoju.
Činila si nemoguće, pokrivajući me,
i cenim to. -Hvala.
Sajmone, dao si sve od sebe da to sakriješ od svih,
ali znam tvoju priču. I mislim da ionako nemoguću situaciju po tebe
pogoršavam.
Obećavam ti, sve dok sam ovde,
tvojoj porodici neće ništa da fali.
Hvala.
Vit.
Ti si moj najbolji prijatelj. Ali razočarao sam se u tebe.
Ne zbog ovoga.
Ne treba ti njena dozvola da joj budeš otac.
Alison je nešto najbolje što ti se desilo,
a sutrašnji dan nije zagarantovan.
Čuješ li me?
Učinili ste pravu stvar.
Hoću da naša agencija preživi. Nešto treba.
U redu. Potpisaću dokumenta sad.
Tvoje odobrenje za prodaju.
A drugi? Za koji si me zvao 6 puta da potpišem.
Pretpostavljam da ga imaš kod sebe.
Žao mi je, Hauarde.
Ovo je ispravno.
Pazite šta vam kažem, ovo je ispravno.
Izvinite. Kakav je to bio drugi dokument?
Hauard je preneo deo svog vlasništva u trust na ćerkino ime.
To je samo dokument u kome se navodi da je ona pokojna.
Treba mi piće.
Jesi li dobro?
"Kažu da se vreme u raju
poredi s treptajem oka
za nas na Zemlji.
Ponekad zamišljam Adama kako trči kroz divno polje divljeg cveća.
Veoma je srećan, totalno zanesen time što radi.
Ali onda se on osvrne kao što je radio kad je trčao ispred mene
po aerodromima, tržnim centrima.
I nasmeje se." -Isuse.
"Jer je treptaj njegovog oka bio ostatak mog života
i ja sam tamo iza njega."
To je prva verzija.
Divno je. Stvarno divno.
Hoće li još neko nešto da kaže? Dobro. To je sve za večeras.
Hvala.
Izvinjavam se.
Ne mogu da verujem da si me naterao da dođem u ovaj kraj
noseći 20.000 dolara u kešu. Šta ćeš s njim?
Treba da ga ostaviš sa strane za školu glume. Bio si stvarno dobar.
Upotrebiću ga za kupovinu dizajniranih droga. -Ili i za to.
Da.
Bićeš ti dobra mama jednog dana.
Stvarno? To će teško da se desi.
Neću pribeći nauci a čini se da mi je vreme isteklo.
Jedan diler fenciklidina iz 187. ulice dao mi je "Vrli novi svet".
Ta knjiga je pretvorila sate u sekunde. On je bio moj otac.
A jedna beskućnica je živela ispod Junivrsiti Hajts mosta.
Zvala se Flora. Bila je luda, ali pričala mi je najlepše priče.
Ona mi je bila majka.
Kler, tvoja deca ne moraju da izađu iz tebe.
Ona prolaze kroz tebe.
Ne bih rekao da je vreme dobilo bitku.
Mislila sam vreme nije linearno. Mislila sam da je iluzija.
Možda su to samo gluposti, Kler.
Možda je to bila samo gluma.
Ćao, Alison. -Idemo. -Ne zezaj. Alison!
Naći ćemo se tamo.
Neću da pričam s tobom. To znaš. Ostavi me na miru.
Ne. Neću te ostaviti na miru. -Nećeš? -Ne.
Znam da si ljuta na mene, i to je u redu. To mogu podneti.
Ali moramo razgovarati o tome jer to se u porodici radi.
Dolaziću ovde svakog dana i blamiraću te pred drugaricama
dok ne budeš razgovarala sa mnom. -Uhodićeš me?
Tako je. -Šta ako izvadim zabranu prilaska?
Mislim da to nećeš moći uraditi.
Ubediću mamu da to plati. -Za tvoju informaciju, besplatna je.
Onda ću naterati tebe da je platiš.
Volim te. -Mama kaže da kaljaš tu reč.
Ne kad je tebi namenjena.
Ne mogu te prebaciti avionom u Mejn ili pokupiti te teslom,
niti te odvesti na praksu kod Ane Vintur,
ili šta god da rade u ovom kraju.
Ali možemo sedeti na klupi u parku
da pričamo viceve i lepo se provodimo.
Ne mogu da verujem da ćeš me uhoditi.
Ali, samo da znaš, sutra završavam u podne.
Biću ovde onda.
Ćao.
Izvoli.
Dugo čekam da potvrdim svoj talenat, i ovo je bilo to.
Jedna osoba u publici, tajno, bez aplauza.
Rekao sam ženi. -Kako je prošlo?
Znala je. Priprema se za to.
Kad sam bio mlađi, mislio sam,
da li stvarno želiš doživeti stotu? Poput smežuranog suvog grožđa.
I odgovor na to je da.
Jer bi moj sin imao 70 godina, njegov 40,
a njegov sin bi imao 10 godina.
A ja bih bio glavni baja. Matori.
Mogao bih se naviknuti na to.
Vidimo se, matori.
Voleo bih da odgledam predstavu.
Ne, ne. Predstava je mrtva nakon ovoga. Ali nikad se ne zna,
ništa nije stvarno mrtvo ako gledaš na to na pravi način.
Ćao. -Ćao.
Badnje veče je.
I sama si. -Svojevoljno.
Mogu li to pokvariti?
NAJBOLJA MAMA U ISTORIJI
Plakala si.
Gledala sam snimak svoje ćerke koji sam ja snimila.
Igra sa svojim ocem na njemu.
Mogu li ti ga pokazati, Hauarde?
Ćerka mi se zvala Olivija.
Umrla je od retkog oblika karcinoma mozga poznatog kao glioblastom multiformni,
ili skraćeno GBM.
Imala je 6 godina.
Kako ti se zvala ćerka, Hauarde?
"Kad bi mogli da budemo stranci opet."
Kako ti se zvala ćerka, Hauarde?
Ne mogu.
Vrti me brže!
Brže, tata! Brže!
Hauarde... -Osećam se kao ptica.
Izgovori njeno ime.
Kako se zvala?
Olivija.
Zvala se Olivija.
Kako je umrla?
Imala je redak oblik karcinoma poznatog kao glioblastom multiformni,
ili skraćeno GBM.
Imala je samo 6 godina.
Zvala se Olivija.
Imala je redak oblik karcinoma poznatog kao glioblastom multiformni,
ili skraćeno GBM. Imala je samo 6 godina.
Naše dete se zvalo Olivija.
Imala je samo 6 godina.
Šta to radite?
Spremna? Hajde!
Sad ćemo opet Jovo nanovo. Spremna?
Idemo opet Jovo nanovo.
Neko će ti umreti?
Molim? -Ko će ti umreti?
Ćerka.
Nemoj dozvoliti da ti promakne skrivena lepota.
Preveo: Bambula
SKRIVENA LEPOTA
Preuzeto sa www.titlovi.com