IAKO DEKADENTNO I KORUMPIRANO, OSLABLJENO POLITIKOM I RATOVIMA,
RIMSKO CARSTVO JE ZADRŽALO NAJVEĆU MOĆ NA SVETU.
A ONDA SE NOVI NAROD, HUNI, NEUSTRAŠlV I NEZAVISAN,
POJAVIO SA ISTOKA.
STARO PROROČANSTVO JE GOVORILO O ČOVEKU KOJI ĆE JEDNOG DANA...
UJEDINITI PLEMENA I IZAZVATI RIM ZBOG PRAVA DA VLADA SVETOM...
- Moja strela je pala prekratko! - Onda nišani više.
Ali onda je jelen pretekne.
Možda je vreme da dobiješ jači luk.
Mi smo na Denatusovoj zemlji!
Potera je bila duga. Nismo mislili ništa loše.
Poslaćemo mu rogove kao dar.
Ipak, neko je mogao da nas vidi.
Ako se Denatus bude bunio, ubićemo ga.
Ćuti, dečače. Glupo je da Huni ubijaju Hune.
Kako da osvojimo zapadne zemlje ako se borimo između sebe?
Otac je opet govorio o zapadnim zemljama, tokom lova.
Nekad je bio tamo, kad je bio mlad.
Da li ih je on otkrio?
Ne, ne... Drugi su ih otkrili još davno.
Kako?
Obad.
Jedan ratnik je krotio pastuva,
i obad je tako jako ugrizao konja, da je ovaj pobegao.
Ratnik je pratio pastuva čak iza velike vode.
Ali voda se ne može preći.
Pastuv je našao put, a ratnik je pratio konja,
i sa druge strane velike vode... Našao je zapadne zemlje.
Otac kaže da ćemo jednog dana mi osvojiti zapadne zemlje.
- Kad dođe veliki kralj. - A kako ćemo znati da je došao?
Veliki kralj neće klečati ni pred kim,
a svi ljudi će klečati pred njim.
Vladaće Hunima kao jednim narodom,
i držaće mač boga rata u ruci...
I... ići će u krevet kad mu se kaže.
Da, oče.
Ne! Atila, stani!
Hoću da pomognem! Pusti me!
Zavuci se i ostani tu!
Oče!
Oče.
Oče...
Držite ga!
Ti si Munzakov sin.
Šta si učinio sa mojom bakom?
Ona je mrtva. Tvoj otac je mrtav.
To mu je nagrada za lov na našoj zemlji.
Sada sam ja tvoj gospodar.
Klekni.
Klekni!
I možda ću te ostaviti u životu... kao mog roba.
Hyah! Hyah!
Kako se zoveš, momče?
Atila, sin Munzaka.
Zar me ne prepoznaješ?
Ja sam Rua, brat tvog oca.
Odavno me nisi video.
- Moj otac je mrtav. - Da, već nedeljama.
Bio si sam ovde sve to vreme?
Sad si siguran. Dođi.
Osim ako više voliš da živiš sam u stepama.
Koje su tri svete životinje?
Vuk, zato što se nikad ne povlači,
tigar, zato što štiti svoje mlade,
i konj, zato što je svetinja za boga rata.
- Koliko ima slojeva u luku? - Dva od drveta, dva od kosti.
Koliko dugo moraš da greješ luk pre stavljanja strela?
Dok se spoljni sloj ne ovlaži.
Dobro si naučen.
Idi u tvoj šator.
Njemu nije mesto ovde.
Uzeo sam ženu mog brata i njegovog starijeg sina.
Zar mlađeg treba da ostavim u stepi da umre?
Da.
Da, zbog Bledera.
On je stariji.
Dobiće veći deo kad umrem.
Biće problema između njih. Već to vidim.
Ko je tamo?
Ko si ti?
- Ko si ti? - Atila.
- Ja sam Gejlen. - Šta si ti?
- Devojčica. Zar si slep? - Izgledaš kao starica.
- Nisam starija od tebe. - Zašto nisi sa ostalima?
Plaše me se.
Zašto bi se neko tebe plašio?
Zato što ja čitam zvezde, i nebo i sunce i zvezde.
Ti si veštica.
Juče sam imala viziju da će on biti rođen.
- Ko? - Veliki kralj.
Nazad! Rođen sam pre deset godina.
Ne.
Ti si rođen juče, u stepama.
Ah, da.
Juče, u stepama.
Neki kažu da su potrebni meseci da se napravi luk.
Ali... potrebno je 15 godina.
Počinje kad se drvo zasadi.
Ako prerano posečeš stablo, luku nedostaje snaga.
Ako ga posečeš prelepo, luk postaje... krt.
Kralju Rua! Našli smo ih.
To su ljudi koji su napali vaš logor?
Tvoji su.
Radi sa njima šta god ti hoćeš.
- Bilo ih je više. - Ubijeni su. Ostali su samo ovi.
- Klekni. - Da kleknem pred dečakom?
Pokori mi se i živećeš.
Atila! Jesi li razgovarao sa izviđačima?
Nisu videli nikakve snage između nas i reke.
Odlično.
CARSKI ZATVOR, RIM
Mogao si da se navikneš do sada.
Mi stražari jedemo tu istu hranu.
To je hrana za robove.
Samo rob može da se navikne na nju.
Ja sam Flavijus Ateus.
Rim će istrajati.
Ja ću istrajati.
Partenjani, Skitijanci,
Makedonci, Piksi, Gali, Britanci, Angolci, Franci, Jevreji, Egipćani...
Spisak porobljenih naroda je beskrajan.
- Zašto bi Huni bili drugačiji? - Jednostavno jesu, Veličanstvo.
- Da li će se suočiti sa rimskim trupama? - Porazili su rimske trupe u nekoliko navrata.
Trupe iz Istočnog carstva. Mi na zapadu smo drugačiji.
Nemamo nikakve trupe u krugu od sto milja od Panonske granice.
- Onda ih pošalji sa nekog drugog mesta. - Nemoguće. I ovako smo previše raštrkani.
Zar je tako ozbiljno? Huni su već decenijama smetnja.
- Prešli su na našu teritoriju. - To su izolovani napadi.
- Uzimaju roblje i pljačkaju. - A kad shvate koliko slab otpor možemo pružiti? Koliko smo ranjivi? Šta onda?
Plasidija, oboje znamo da postoji jedan čovek koji bi mogao da izađe na kraj sa njima.
Ateus neće živ izaći iz zatvora.
Poznaje njihove običaje. Poznaje njihovog kralja.
Rekla sam ne.
Felikse, znam da je moj sin...
nezreo, ali on uči.
On je sad car...
i dorastao je situaciji kao i drugi carevi pre njega.
Evo! Uspeo sam!
Što da gađam? Onu vazu... na postolju?
Idiote!
Upropastio je moje gađanje!
Razmisliću o onome što si rekao.
Ali moram da budem uverena da su Huni ozbiljna pretnja.
Osvajači! Osvajači!
Hajde! Krenite!
Čekaj! Njeno ime?
Ankara.
Hrabro se boriš.
Stavi je sa robovima.
Njen mač je bio najkrvaviji od svih.
Ako ima rođake, poštedi i njih.
Možeš da ideš.
Jednom sam se zaklela da nećeš živ izaći iz ovog zatvora,
ali tvoji prijatelji su me preklinjali da budem milosrdna.
U svetlu njihove molbe...
Postoji samo jedan mogući razlog zbog kojeg si ovde.
- Potreban sam ti. - Zašto bi mi bio potreban?
Ako bih morao da pogađam, rekao bih da su Huni u pokretu,
i da ste ti i ostatak Rima uplašeni na smrt.
Bilo je izveštaja o novom ratu...
Između južnih plemena - Atila. Da li ga poznaješ?
Ne, ali poznajem kralja Rua, a to je ono što je bitno.
Moj sin je mlad. Potreban mu je neko da ga vodi u njegovim odlukama.
Mogao bi da služiš zemlji... umesto tvojim ličnim ambicijama,
- Ako je to moguće. - Sve je moguće.
Šta je tvoja cena?
Prvo, puno pomilovanje.
Pokušao si da me svrgneš, pre nego što je moj sin postao punoletan. To je izdaja.
Nazovimo to nesporazumom.
Šta još?
Vraćanje mojih imanja,
Lična posluga, koju ću sam izabrati,
i...
vraćanje čina gospodara obe vojne službe.
Ako moram da se borim sa Hunima, moram da imam vrhovnu komandu.
- Feliks ima vrhovnu komandu. - Ukloni ga.
- On je predložio da te oslobodim. - Setiću se da mu se zahvalim.
- Možeš da truneš u ovoj ćeliji zauvek. - A ti?
Ti možeš da nađeš nekog drugog za borbu protiv Huna.
Straža!
Oslobodi ga.
On je vaš novi vrhovni komandant.
Kako se zove stražar koji mi je danas doneo hranu?
Petronije, gospodaru.
- Oče! - Lidija.
Stvarno si slobodan!
Plašila sam da poverujem.
Toliko sam puta dolazila u zatvor, ali mi nisu dozvoljavali da te vidim.
Bože... vidi ti nju.
Ti si mlada žena! I to vrlo lepa.
Stvarno je ponovo naša?
Jeste.
I ona na Siciliji.
Sutra ću dovesti radnike.
Biće lepa kao nekad.
Hajde, pokret! Vi bednici, mičite se!
Ha, ha, u mojim ste rukama!
Kralju Rua,
donosim ti plen iz naših pobeda.
Pobeda nad... farmerima?
Ljudi gledaju.
Vi ste braća! Zagrlite se kao braća.
Hajde da vidimo blaga koja nam je Atila doneo!
Atila, ne dozvoli da ti zavist brata pokvari pobedu.
U pravu je.
To je bilo selo koje su branili seljaci i farmeri.
Borimo se protiv seljaka zato što se niko drugi ne usuđuje da se bori sa nama!
Da. Čak ni Rimljani.
- Rim? To je druga stvar. - Mi smo Huni. Nikoga se ne plašimo!
Tačno.
Ali, zašto buditi lava koji spava?
Bili smo 50 liga na njihovoj teritoriji.
Nije bilo legija! Nijednog vojnika.
Dozvoli mi da uzmem veću vojsku i da odem dalje.
- Koliko dalje? - Do samog Rima.
A šta ćeš raditi kad dođeš tamo? Grebaćeš po zidovima?
Oni su beli kao labudovi,
ali su napravljeni od kamena, ne od drveta!
Uplašila sam te! Gejlen je uplašila velikog Atilu!
- Mogao sam da te ubijem, ženo. - Šta si doneo za Gejlen?
- Ništa. - Atila uvek nešto donese.
- Jesi, zar ne? - Možda.
Jesi li imala još neku viziju dok sam bio odsutan?
- Možda. Šta si mi doneo? - I nemoj više o bogu rata.
Ta vizija je bila u našem plemenu od kad smo prešli velike planine.
Posle velike bitke, bog rata je zaspao.
Njegov mač je ispao iz njegove ruke i pao na zemlju.
I onaj ko ga nađe, vladaće svetom.
Moraš da veruješ u to, Atila.
Zašto?
Kad si ti u mojim vizijama, i mač je tamo.
Drška od zlata i slonovače, ukrašena rubinima!
Neću vladati čak ni plemenom.
Kad moj stric umre, Bleder će postati kralj.
Bleder nije u mojim vizijama. Ti jesi.
Odlazi, ženo!
Ostavi me na miru.
Pazite se, dolazi crvenokosa žena.
Celo pleme zna.
Crvenokosa žena je zapala Atili za oko.
Crvenokosa žena je zapala za oko...
Noćas slavimo Atilinu pobedu!
Ali prvu... sa rimskim plenom!
Bleder, ti kao stariji imaš prednost, ali...
Biraj mudro.
Atila, tvoj pohod nam je doneo mnogo blaga...
i ja ti se zahvaljujem.
Pošto se nisam borio,
neću uzeti ništa od vrednosti.
Samo...
životinju, nepoznatu u ovim krajevima.
Čudno stvorenje, prodornih očiju i... crvenog krzna.
Dovedite je.
Možda ću večeras započeti svoju sopstvenu rasu.
Huni sa crvenom kosom.
Atila, šta to radiš?
Ne smeš da ubiješ Bledera. Ne smeš!
Ne u Ruinom šatoru,
ali kad izađe, čekaću ga.
Ne! Tvoje vreme još uvek nije došlo!
Jutros sam imala još jednu viziju!
Sudbina je izabrala tebe, ali samo ako čekaš tvoje vreme.
Dosta mi je tvojih vizija!
Ne! Neću ti dozvoliti!
Ženo...
Hej, Gejlen!
Ako se budeš borio sa Blederom zbog žene, pleme će se okrenuti protiv tebe.
Čak i ako pobediš, izgubićeš.
Vrati se u Ruin šator. Uzmi tvoj deo plena.
Uzmi osvojeno selo.
- Zar sam ja farmer? Zar mi treba zemlja? - Uzmi selo.
Bilo je u mojoj viziji.
Sledeći!
Konj je poskočio.
Ti i tvoj konj ste jedno.
Njegova greška je tvoja greška.
Zver sa crvenim krznom.
Žaba krastača koja priča.
Bleder te jaše češće nego svog konja.
To nije moj izbor. Pre bih umrla nego da rodim Huna.
Zašto onda ne umreš?
Moja sestra i majka.
Ako se ja ubijem, Bleder će ih ubiti.
One žive zbog Atile.
Videla sam kako te on gleda i kako ti gledaš njega.
Ja pripadam Blederu.
Hunski ratnik ne poseduje ženu dok mu ne rodi dete.
Ako ti rodiš Blederevo, Atila te neće želeti.
A kako mogu to da sprečim?
Ovo semenje. Uzimaj po jedno svakog dana.
Ona će zadržati male Bledere izvan tvoje utrobe.
Atila ili Bleder?
Bleder ili Atila?
Znam koga bi Gejlen izabrala.
Ne znamo čak ni da će...
Veruj mi, hoće.
Živeo sam među njima kad sam bio mlad.
Kako se to desilo?
Došlo je do razmene zarobljenika.
Oni su hrabri, jaki, i nikako nisu glupi.
Da li je tačno da se njihove žene šetaju gole? - Oni su...
Prešli su granicu ovde iznad Kolona i zauzeli su
dvadesetak sela.
Kao što sam rekao Feliksu, trebalo bi da pošaljemo trupe da ih kaznimo.
A kao što je on tebi bez sumnje rekao, nemamo trupe za slanje.
Ako povučemo legije sa zapada, umesto Huna, napašće nas Goti.
Huni su ušli na našu teritoriju
i time su uvredili moju božanstvenu ličnost.
Uvreda mora da se osveti.
Huni su nahuškali Gote na nas i...
Pomogli da se carstvo podeli na pola.
Zato ja vladam zapadom, a Teodosije vlada istokom. Sve smo to već prešli.
Onda se plašim da tvoj božanstveni mozak još uvek ne shvata suštinu onoga
što moramo da izbegnemo po svaku cenu. To je borba protiv Huna i Gota u isto vreme.
Izdajice. Ja sam ti sestra. Trebalo bi da mi pomažeš.
Ti želiš da budeš poljubljena.
Flavijus Ateus.
Božanska Anorija.
Nadam se da paziš na ponašanje, Ateuse.
U protivnom, mama kaže da će te ponovo baciti u zatvor.
Ovog puta zauvek.
Mama se samo šali.
- Hoćemo li da nastavimo, božanstveni? - Brate, mi idemo u Forum.
Prutelova kćerka će biti tamo.
Završićemo kasnije.
Ionako moram prvo da popričam sa mamom. Kasnije, Ateuse.
Ja... zapovedam.
Zdravo, Mama.
Gde ide moj sin?
U Forum.
Mora da se odmorimo od intelektualnih napora.
- Ali on napreduje? - Ne.
Svejedno, kakve god korake da preduzmeš, to ćeš učiniti preko njega.
Nakon što pribavi tvoje odobrenje.
Nešto zahteva momentalnu pažnju.
Obučavanje vojnika i nagomilavanje zaliha.
Za to možeš i sam da se pobrineš.
- Pomoglo bi kad bih imao tvoj pečat. - Zašto?
Tri godine u zatvoru su uništile moju reputaciju.
Treba mi dokaz da radim u tvoje ime.
Huni su na granici, Placidija.
Oboje moramo da zaboravimo stare mržnje.
Petronije!
Ne brini. Da sam hteo tvoju smrt, već bi bio mrtav.
Prekljinjem te, oprosti mi na gluposti.
Nisam bio zdrav u glavi.
A kako je tvoja glava sada?
Spremna za svaku službu koju zatražiš od mene, gospodaru.
Odlično.
Tražim da ubiješ nekoga.
Koga, gospodaru?
Cara Valentinija.
Sve je ugovoreno. Nestaćeš pre nego što bilo ko sazna šta se desilo.
Deset zlatnih talenata sada i deset kad bude obavljeno.
Bogatstvo.
- Progoniće me do kraja života. - Ne, ne, ne.
Štiti te lično careva majka.
Okusila je moći kojih se ne bi odrekla ni zbog rođenog sina.
Njen pečat.
Dala mi ga je zbog ovoga. Drži ga kod sebe.
Ako te nekim slučajem uhvate, on će te zaštititi.
Sutra u podne, vrt Korone.
Uđi kroz južnu kapiju.
Pobrinuću se da bude sam.
Ko si ti? Šta radiš ovde?
Stoj!
Podižeš oružje na cara!
Prolazio sam pored južne kapije i video kako odmerava mesto.
Hvala bogu da sam krenuo za njim! Šta ti radiš ovde?
Dobio sam pozivnicu za izlet od mame.
Pokušaj da saznaš ko je on.
Nosi pečat moje mame.
Kako je to moguće?
Pozvala me je ovamo... da bi me ubili.
Ne... tvoja majka?
Trebalo je da znam!
Sva ta... priča o tome kako me uči da budem car
je samo da bih se opustio!
Narediću da se ta kučka živa skuva.
Ne, ne, ne. Stani!
- Nemamo dokaz. - A pečat?
Reći će da je ukraden, ili da ga je nekom predala.
Imaće objašnjenje. Veruj mi. Znam kako ona razmišlja.
Da.
I ti si bio njena žrtva, zar ne?
- Sve one godine u zatvoru. - Ja nisam bitan.
Rim jest. A ti si Rim.
Radi razumno.
- Šta treba da uradim? - Za sada... ništa.
Kad otkrije da njena prevara nije uspela, primiriće se.
Pobrini se za nju kad dođe pravi trenutak.
Stavljam svoj život u tvoje ruke.
Atila, pođi sa Gejlen u šumu.
Umoran sam.
Mala šetnja sa tvojom prijateljicom Gejlen po šumi. Nećeš da zažališ.
Ženo!
Gde si?
Ne plaši se.
Ne plašim se.
Vrati se.
Ako Bleder sazna, kazniće te.
Nije me briga.
Vrati se.
Valentinije, reci mi šta je Rim.
Veliki grad. Velika zemlja.
Rim je vatra...
zlatni plamen moći,
veličanstvenost, lepota i znanje.
Već hiljadu godina je svetlost sveta.
Izađi napolje.
Pogledaj oko sebe.
Koloseum...Senat, Forum, ulice, tržnice, akvadukti
koji dovode vodu sa stotinu milja udaljenosti,
da bi mogli da živimo kao civilizovani ljudi, a ne kao životinje.
Naravno, govoriš da je Rim bogat,
i da tako mora da ostane.
Tako je.
Počevši od sutra... otići ću u Rovenu i preuzeću komandu nad Trećom legijom.
Odatle imamo dve nedelje marša do granice sa Hunima.
Pomoglo bi kad bih još noćas dobio odobrenje senata.
- Noćas? Ali svi spavaju. - Ti si car.
Probudi ih!
Da...
Uživaću u tome.
Sine... tu si, dakle. Nisam te videla ceo dan.
Valentinije?
Hvala ti. Bio mi je od velike koristi. Više mi ne treba.
Atila, još uvek hoćeš da ideš u Rim?
Ako si ozbiljan, da.
Ozbiljan sam. A opet, možda nema potrebe da ideš u Rim.
Dobio sam poruku.
Izgleda da Rim dolazi ovamo. Sutra.
Znamo da ste imali upade na našu teritoriju.
Ulažem zvanični protest, ali nisam zbog toga ovde.
Naši špijuni nam javljaju da Goti planiraju pohod na nas.
- Koje pleme? - Vizigoti, zapadno od granice.
Zašto ne pošalješ legije tamo?
Za tvoje dobro, Rua... i zbog našeg prijateljstva.
Naši špijuni kažu da Vizigoti planiraju da napadnu i vas.
plaćaju nam namet već...
- Deset godina. - Deset godina!
I mrze vas zbog toga, isto kao što mrze i nas, jer smo im blokirali
put na zapad. Prvo će napasti vas, da bi osigurali pozadinu, a onda i nas,
dok mi ovde sedimo i raspravljamo se oko nekoliko pograničnih sela.
On je iz tvog plemena?
Vizigoti su ga mučili.
Moji špijuni su to videli.
Znajući da je konj sveta životinja Huna...
urezali su deset konja u njega usijanim noževima.
Po jednu za svaku godinu nameta.
Trebalo mu je tri dana da umre!
Trebalo bi da bude više krvi.
Njegove rane su načinjene posle smrti. Možda ne od strane Vizigota.
Rimski general ima pametnijeg posla od unakažavanja leševa.
Postali ste meki.
Huni koje sam ja poznavao, osvetili bi ovakvu uvredu.
Došao sam da ponudim savez.
Marširaću na Vizigote sam!
Flavijuse!
Ratni plen delimo po pola?
Naravno.
Pridružićemo ti se.
Pripremite se! Odmah!
Ko je glasni momak?
Moj bratanac, Atila.
Atila? Čuo sam za njega.
Da, vrlo je ambiciozan.
Pre neki dan je govorio o invaziji na Rim.
Da li je?
Odgajao sam njega i njegovog brata od malih nogu.
Mrzili su se od prvog dana.
Eno razloga njihovog najnovijeg sukoba.
Robinja?
Bleder ju je uzeo za sebe samo da bi prkosio Atili.
Kad se ne bi borili oko nje, našli bi neki drugi razlog.
Kako bi bilo da pošalješ Atilu pod moju komandu?
Dobio bi mir bar na neko vreme.
Lepo marširaju, ali... da li umeju da se bore?
Osećam da bi se ti radije borio protiv nas nego sa nama.
Video sam mnogo rimske arogancije, ali malo rimske moći.
Centurije su na sigurnom, generale. Neprijatelj se nalazi zapadno, jednu ligu od nas.
Probudi logor posle treće straže, tiho i bez truba.
U zoru ćemo ih opkoliti.
- Huni će biti sa leve strane i odseći će im odstupnicu. - Da, generale.
Onaj leš u Ruinom šatoru...
Vizigoti nisu imali nikakve veze sa tim. Ti si unakazio njegovo telo.
A ti si se poneo izuzetno loše.
Trebao si da sačekaš da odem tako da ne mogu da se branim
i trebao si da deluješ zbunjeno.
"Ako su ga mučili dok je bio živ, zašto nema više krvi na njegovim ranama?"
Rua bi sam došao do zaključka i zato bi pre poverovao u to.
Trikovi i obmane.
To je stil Rimljana... ne Huna.
Koji stil vlada svetom?
Plemena Franaka su se priključila Vizigotima preko noći.
- Malopre smo ih videli. - Koliko ih je?
Njihov broj se udvostručio.
- Sve je spremno? - Da, oče. - Odlično!
- Oni imaju visok teren. - Da.
Ali ne znam da li su već shvatili šta ih čeka?
Prva truba, centar kreće unazad kao u povlačenje..
Druga, okreću se i bore se.
Treća, Huni napadaju krila neprijatelja.
Razumem.
Prenesi poruku Atili. Napada na treću trubu.
Razumem.
Pripremite se za napad.
Oglasite prvu trubu!
Povlače se.
Rimske kukavice.
Ne. To je trik.
Oglasite drugu trubu!
Kurir je ubijen.
- Njegovo telo je nađeno nedaleko odavde. - Pošalji drugog.
Jesam. Ali neće stići na vreme.
Očekivaće da napadnemo krila.
Nije poslao zapovesti.
Napadamo na moj znak.
Napad! Napad!
Još nekoliko takvih kao on i ponovo bih osvojio svet.
Teodorik...
Bilo je to davno, Flavijuse Ateuse.
Ali rezultat je isti - pobeda Rima.
- Tvoji uslovi? - Jedna trećina tvoje vojske za robove,
2,000 funti zlata... i polovina ovogodišnje žetve.
Hoćeš da umremo od gladi?
Zar bi više voleo da moje legije spale celu žetvu?
Ne bi se usudio na takve pretnje, da te Huni ne podržavaju.
Da li prihvataš uslove ili se naš sukob nastavlja?
Prihvatam uslove.
Ateuse... Devojka je dobro?
Rekao sam ti već.
Lidija nije tvoja briga i nikada neće biti.
Znate se od ranije?
Teodorika?
Da, naši putevi su se ukrštali.
Mrzite se?
Možda zvuči čudno, ali nekada smo bili oženjeni istom ženom.
Umrla je pre mnogo godina i on krivi mene.
Znači, ova bitka je bila za Rim... i da rešiš tvoje stare račune.
Ja težim efikasnosti.
Vi Rimljani se igrate sa kraljevima i narodima kao što se dete igra igračkama.
Uskoro se vraćam u Rim.
Pođi sa mnom.
Saznaj kako se upravlja svetom.
Proveri da li se Rim stvarno poigrava s narodima kao igračkama.
U Rimu nema nikog kao što si ti. Ovde nema nikog poput mene.
Oni su samo početak.
Uradićemo velike stvari zajedno... ti i ja.
Ako se prvo ne poubijamo.
Šta kažeš, Atila? Poći ćeš?
Ateuse, čestitamo ti na velikoj pobedi.
Slava je tvoja, Cezare.
Predstavljam ti Atilu.
Njegova hrabrost i veština su u velikoj meri doprineli našoj pobedi.
Atila, pozdravljamo te kao saveznika i prijatelja.
Dođi, upoznaću te s našim vodećim državnicima.
Gospodo, ovo je Atila.
Dosta je privlačan... na neki primitivan način.
Njegova odeća je napravljena od životinjskih koža.
Uskoro će ih skinuti.
Da li je bilo mudro dovesti ga ovamo?
Jednog dana će biti kralj najmoćnijeg plemena Huna.
Onda bi trebalo odmah da ga ubijemo.
Onda bi odmah bili u ratu sa Hunima, a to je ono što pokušavamo da izbegnemo, sećaš se?
- Zašto kažeš da će biti kralj? On ima starijeg brata. - Svejedno, Atila će biti kralj.
Zato ćemo ga zadiviti našom moći, zavesti našim bogatstvom i postupati prema njemu kao prema prijatelju.
A na kraju tvojih zavera,
ako se okrene protiv nas... - Neće.
Taj teret će biti na tvojoj glavi, Ateuse.
Trakije, čestitam ti na najnovijoj pobedi.
A ovo je sigurno Atila.
Trakije je sadašnji šampion cirkusa Maksimusa.
- Najbolji vozač dvokolica u celom carstvu. - Moraš da me vidiš u trci.
Pobrini se da dobiješ najbolje mesto.
Vozač dvokolica na kraljevskom banketu?
Sramota je koliko ovaj grad voli sportaše.
Neki od njih imaju više novca čak i od mene.
Lepo ti stoji.
Nosiću je... samo noćas.
- Imam još jedan poklon. - Nije potrebno.
Insistiram.
Kakvo je ovo mesto?
Kupatilo.
Hajde, uđi.
Nikada to nisi video?
Ateus ti pokazuje samo tvrđave i akvadukte...
ali što se mene tiče, kupatilo je najveće dostignuće Rima.
Vruća je.
Da.
To je poenta.
Kako se to postiže?
Uz pomoć peći i par cevi.
Nije važno.
Vrlo je ugodno, kad se navikneš na toplinu.
Imala sam osećaj da će ti se dopasti.
Nisam tako glupa kao što ljudi misle...
kao što ti verovatno misliš.
Samo što mozak nije od velike koristi ženama Rima.
Mama je izuzetak.
Ona je imala stvarnu moć.
Pobrinula se da je ja nikad ne dobijem.
Moj brat je njen miljenik, od dana kad je rođen.
On je beznadežan slučaj, ali on je muško...
I to je to.
Ja kažem, ako žena može da ima moć samo preko muškarca...
neka to bude sa najmoćnijim muškarcem kojeg može da nađe.
- Rua je ostario. - Šta hoćeš da napravim?
Voli da pije medovinu rano ujutru.
Sa ovim u činiji pored njegovog kreveta...
on će umreti mirno, a ti ćeš živeti dobro.
Plašila sam se da nećeš doći.
Imam i drugog posla osim tebe.
Pečurke su retke ove godine, a trebaju mi za moje napitke.
Uostalom, Bleder te skoro i ne pipa.
Gejlen, čekaj!
On planira da ubije Ruu.
Ćuti!
Mogla bi da budeš ubijena za te reči, a ja zato što sam ih čula.
Bleder je podmitio stražara da ga otruje. Čula sam kad su razgovarali.
Gejlen, moraš nešto da uradiš.
- Šta bih ja mogla da uradim? - Upozori Ruu.
- Mene ne bi poslušao. - Onda upotrebi tvoje moći i veštine.
Možda je najbolje za nas da Rua umre.
I da Bleder postane kralj?
-Gdje je Atila? - U Rimu.
- Koliko dugo je tamo? - Već nedeljama.
Zašto se zadržao?
Ne znam.
Ako postoji nešto što bi moglo da ga vrati,
onda je to vest o Ruinoj smrti.
Atila mora da se vrati.
Ti ga voliš.
Žena koja ga ne voli je slepa.
Ali on nikad ne bi volio krastavu žabu.
- Zašto mi pomažeš? - Ti si u mojim vizijama.
Moram da ih poštujem,
a moje vizije mi govore da je Atila u opasnosti.
On mora da se vrati. I zato...
neka današnji kralj umre, da bi sutrašnji mogao da živi.
Kad si rekao da će ga Rim zavesti, nisam znala da misliš na moju ćerku.
- Nemam nikakve veze sa tim. - Opčinjena je njim i to ne sme da se nastavi.
Naprotiv, brak će učvrstiti savez koji sam i želeo.
Moja kći udata za varvarina? Ceo Rim će se smejati.
Sumnjam. Bar će biti Rima koji može da se smeje.
Poštedi me govora o žrtvama koje moramo da podnesemo za Carstvo.
- Svidelo ti se ili ne, moramo da ih podnosimo. - Ne možeš da se cenkaš s njom!
Savez sa Hunima će osigurati našu severnu granicu, neutralizovati Nemačka plemena...
i daće nam vreme, da ponovo postanemo sjajni.
Ako je on bude hteo, oni će se venčati.
Samo preko mene mrtve.
Pa, ako baš insistiraš...
- Tvoj savet? - Previše veruje u svoj uticaj na Atilu. Huni su divljaci.
Čak i ako dođe do tog braka,
mogli bi da nas napadnu iz bezvezne šale.
- Ne sme da dođe do njega. - Devojka je opsednuta njim.
To bi moglo da zahteva drastične mere.
Onda ih preduzmi.
A Ateus... nadživeo je njegovu ulogu.
Jasno mi je.
Nikad do sad nisam verovala u sudbinu, ali sad verujem.
Nas je spojila sudbina.
Da li ti veruješ u sudbinu, Atila?
- Možda. - Dobro.
Mnogi ljudi mi dosađuju vrlinama ovih dana.
"Božja volja" ovo i "Božja volja" ono...
Zapravo, znam samo još jednu osobu...
koja sudbinu shvata stvarno ozbiljno.
Flavijus Ateus.
Čudno, zar ne?
Njega prezirem, a tebe obožavam.
- Koja je njegova sudbina? - Da spasi Rim, tako on kaže.
A koja je tvoja?
Proročica iz našeg sela kaže da ću pronaći mač...
A kada ga nađeš?
Vladaću svetom.
Baš tužno za Ateusa.
Ateus ume da se brine o sebi.
Izvinite me.
- Šta misliš o njoj? - Zadovoljava.
To je sve?
Šta još može da se kaže o ženi?
Znači da nikad nisi voleo.
Jednom... možda.
Ona robinja, crvenokosa.
Pa, čovek na tvom položaju može da ima sve žene koje poželi.
One koje voli...
i one koje su samo...
korisne.
A ako je tvoja sudbina stvarno da osvojiš svet,
ima i gorih stvari za tebe od saveza sa Rimom.
Šta ako je Rim deo sveta koji nameravam da osvojim?
Pa, može da se osvaja na mnoge načine.
Anoriju si zarobio bez ijednog udarca mačem,
a ona bi mogla da bude ključ za tvoje sledeće osvajanje.
Za osvajanje... kako god da se postigne.
Oče, ova poruka je doneta u vilu.
Rua je mrtav.
- Moram odmah da krenem. - Nije vreme za putovanja.
Bleder već kuje zaveru protiv mene. Moram da krenem.
Onda kreni rano ujutru. Poslaću pratnju sve do granice.
Atila, pošalji poruku da dolaziš,
a onda promeni pravac. To će otežati ubistvo.
Onda ga izazovi brzo, iz bilo kog razloga, osim ambicije.
- Znači izgovor? - Tačno.
Na primer, možeš da ga optužiš za Ruino ubistvo,
što je verovatno i učinio. - Nemam dokaze.
Nije bitno. To je dobra politika.
On će morati da se brani.
Atila...
ako stvari krenu loše, ti znaš da uvek možeš da potražiš utočište ovde.
Ja ću živeti ili umreti s Hunima.
Onda se odmori. Čeka te dug put.
Ti si prisluškivala?
Ne, učila.
Nedostajaće ti, zar ne?
Da, nedostajaće mi.
Rim je proizveo malo ljudi kao što je on.
Taj Bleder, zar će stvarno pokušati da ga ubije?
Naravno.
Pomoliću se za njega pre spavanja.
Da.
Pomoli se i za Rim.
Oprostite, gospodaru.
Mislio sam da odlazite.
Zarobite ga!
Vaš kralj vam zapoveda!
Još uvek nisi kralj.
Dajte mi moju krunu! Brzo!
Vidite li koliko želi da ukrade krunu? Isto kao što je ukrao Ruin život!
Lažeš.
Rua je trebao da umre isto kao što je i živeo.
Kao ratnik! Ne u snu.
Ni jedan čovek ne može da bira način na koji će umreti.
- Ne, ne ako je ubijen. - Rua je umro bez potomaka,
a ja sam najstariji sin njegovog brata.
I zato sam ja pravi kralj.
U koju svrhu? Da te plaćaju za ratne usluge Rimu...
ili nekom drugom narodu?
Živećemo kao što su Huni oduvek živeli.
Šta bi drugo trebali da radimo?
Trebali bi da vladamo svetom!
Ti bi nas poveo u napad na Rim?
Ne.
On je potkupljen.
I u ostalom, on ima kurvu u Rimu koja se naziva princezom.
Ako napadnemo Rim, ostavićemo krila otvorena.
Po povratku bi našli spaljena sela,
a žene bi bile odvedene.
Rekao si šta ne bi trebali da radimo,
ali nisi rekao šta bi trebali da radimo.
Da napadnemo sever... Panoniju i iza nje.
- Da napadnemo naše ljude?! - Ne iz našeg plemena.
Ali ipak Hune,
a u miru smo mnogo godina.
Rat će ponovo doći, kao i uvek.
Svi znate staro proročanstvo. Među nama će se pojaviti osvajač.
Onaj koji će naći mač boga rata.
Jesi li našao mač?
Ne.
Onda su tvoje reči prazne.
Daću vam drugačiji znak.
Kažem da si ubio Ruu...
i da nisi dostojan da zauzmeš njegovo mesto.
A ja kažem da lažeš.
Onda ćemo se sresti sutra kada izađe sunce.
Neka najači pobedi.
Pročitaj ovaj znak.
Natopiće svoje strele otrovom.
Ako ja umrem od otrova, pleme će ga ubiti. On to zna.
Ovaj otrov ne ostavlja trag.
Odakle Blederu takav otrov?
Šta?
Gejlen...
Kakvo si to zlo smućkala za njega?
Da li je otrovao Ruu?
Bleder se zakleo da će me ubiti ako ne pomognem.
Uostalom, znala sam da će te to vratiti iz Rima.
- Vratio bih se i bez toga! - Moje vizije su drugačije govorile...
- Tvoje vizije?! - Bila sam u pravu što sam to učinila.
Sad si ovde i sutra u ovo vreme ćeš biti kralj.
- Daj mi taj otrov, ženo! - Nemam ga.
Nema više gljiva. Tražim ih već nedeljama.
Onda nisi samo ubila Ruu... ubila si i mene.
Ne. Ako otrov uđe u tebe, ja ću ga izvući napolje.
Kako? Jahaćeš pored mene na svom konju?
Atila, nađi mač.
Kad budeš našao mač, ništa neće moći da ti naudi.
Niko nije našao mač za stotinu godina.
Kako da ga nađem pre izlaska sunca?
Završio sam s tobom, ženo.
Više mi se ne obraćaj.
Đa! Đa! Hajde!
Sile zemlje i neba, ispunite vizije koje ste mi pokazali.
Dajte Gejleninu snagu Atili, a Atilin bol dajte Gejlen.
Ateuse, šta to Huni smeraju?
Atila napada severno od Panonije, gospodaru.
Zar nisi rekao da se na severu nalazi još Huna?
Znači da se bori protiv sopstvenog naroda?
Bravo, Ateuse.
Sve u vašu slavu, Veličanstvo.
Možda si obmanuo neiskusnu mladost,
ali ti vrlo dobro znaš da to što Atila radi nije samo napad na Hune.
- On ih ujedinjuje pod sobom. - Bar ne napada nas.
Ali ako ikad to napravi, opasnost je dva puta veća.
On neće napasti Rim.
Napašće Nemce, možda Istočno Carstvo, ali ne i sam Rim.
Zašto si tako siguran?
U Rimu je video stvari o kojima nikad nije ni sanjao.
Video sam kako sumnja raste u njegovim očima.
Došao je siguran da može da nas pobedi, a otišao je nesiguran.
- A tu je i još jedan faktor. - Koji?
Napad na Rim bio bi napad na mene,
a on to nikad ne bi učinio.
- A ako se tebi nešto desi? - Pa moraćemo da se pobrinemo da ne dođe do toga.
Je li neko za vino?
Nedostaješ nam, Gejlen.
Pitam se da li još uvek ima vizije.
Imala je viziju o ovom mestu.
- Blizu mog starog sela. - Zbog nje sam ga i osvojio.
Zato sam je i sahranio ovde.
Hoćeš li opet da odeš?
Zavisi od toga šta će moji izviđači javiti o Istočnom Carstvu.
Planiraš da napadneš Konstantinopol?
Ne sam grad. Bar ne odmah.
Ali provincije su bogate.
Zar ne možeš to da odložiš?
Ankara, ja sam tek počeo da gradim svoje carstvo.
Moram da mislim na budućnost.
Ja i mislim na budućnost.
Kralj mora da nauči princa kako da vlada.
Princa?
Babica je jutros potvrdila.
- Nadam se da će biti dečak. - Hoće! Znam da hoće!
Zašto ne požuri?
Ako ne izađe ranije, umreće.
Beba ne može da se požuruje, čak ni za kralja.
Doći će kad bude došla.
Samo se pobrini da dođe sigurno!
Bogovi Huna!
Neka bude dečak.
Učinite ga snažnim.
Dečak, Vaše Veličanstvo.
Da.
Sin kralja.
A Ankara?
Ankara?
Imaš tvog princa.
Nauči ga dobro.
Ne.
Ne!!!
Da li je to bio deo tvoje vizije?!
Da li je i to bio deo tvoje vizije, a ti mi nisi rekla?!
Proklinjem te, Gejlen!
- Proklinjem vas, bogovi!
Robovi! Kleknite!
Kleknite pred vašeg novog kralja!
Pokorite mu se!
Glasnik je rekao da je pohod bio uspešan.
Da. Grad je brzo pao.
A nova taktika opsade je bila uspešnija nego što sam se nadao.
Drago mi je.
- Dobro si? - Da.
- Slušali su te u mom odsustvu? - Da.
- A moje druge žene? - Takođe dobro, gospodaru.
Dobro.
Gde je moj sin?
Imate mnogo sinova, gospodaru. O kom govorite?
Najstarijem.
Imate na desetine žena,
sa dvostruko više dece...
a ipak, svi mi zajedno,
ne pričinjavamo vam zadovoljstvo koje vam on pričinjava.
- On je moj prvorođeni. - I dete crvenokose žene.
Sazvao sam savet za danas popodne.
U međuvremenu, želim da se odmorim.
Atila...
Nedostajao si mi.
Drago mi je što sam se vratio.
Atila...
Kralj Huna,
gospodar svih zemalja, od zaleđenog okeana do Crnog mora,
Od reke Rajne, do planina na istoku.
Naš veliki kralj vam velikodušno daje dopuštenje da ustanete.
Ja sam kralj Knut, od Finaca.
Pozdravljamo te kao prijatelja i vernog podanika.
Donosim darove. Krzna, zlato i srebro, začine i parfeme.
U ime mog naroda, prihvatam darove.
Ja sam kralj Malak, od Partenaca.
Preklinjem te da rešiš nesporazum između mene
i kralja Homara od Skitije.
- U vezi čega? - Granice između naša dva naroda.
- Gdje je kralj Homar? - On dolazi sutra, ali želim...
Pravda zahteva da saslušam obe strane odjednom.
Da, ali kad bi samo...
Da...Veliki Kralju. Sutra.
Atila. Atila.
Atila.
Samo o njemu slušam. Mislio sam da smo sa njim odavno završili.
Nismo te sreće, Veličanstvo. Još uvek je ovde i jači je nego ikad.
Sve dok nam ne smeta...
Ali smeta ostatku sveta, a oni smetaju nama.
Molbe za pomoć iz Sibije, Irikuma, Oizije...
i od Teodosija lično.
"Od Teodosija, cara istoka,
njegovom voljenom nećaku, Valentinju, caru Zapada".
"Molim te, odmah pošalji pomoć, Huni su nas pregazili."
Pregazili!
Preteruje. Zidovi Konstantinopola su debeli dvadeset stopa.
Ali na desetine manjih gradova je palo.
Provincije su opustošene.
Atila traži 3,000 funti u zlatu da bi uklonio njegove trupe.
Rimski car, podvrgnut iznuđivanju kao obični vlasnik radnje.
A ako Konstantinopol padne...
Atili neće ostati ništa za osvajanje osim nas.
Ateuse, jednom sam rekla da će teret Atiline pretnje zapadu, pasti na tvoju glavu.
Da li već osećaš težinu?
Pa, Ateuse?
Kada smo prvi put osetili pretnju od Atile, otputovao sam na sastanak sa njim.
- Predlažem još jedno putovanje. - U Istočno Carstvo?
Da.
Proceniću situaciju i lično ću je rešiti.
Da.
Dobra ideja. Kreni odmah.
- Nekoliko reči, Veličanstvo. O vašoj sestri. - Šta sa njom?
Šire se glasine da kuje zaveru protiv vas.
Molim? S kim?
- Sa Eugenijem, gospodaru. - Eugenije?
- Nije valjda Eugenije koji je u našoj službi? - Baš taj, gospodaru.
Anorija kuje zaveru protiv mene...
sa batlerom?!
Ti si boginja.
Nemoj da ga ubiješ, ako je to ikako moguće.
Jeste odrastao, ali je moj brat.
Nikad nisam spoznao takvu strast.
Možda bi jesenji festival bio najbolji trenutak za napad.
Ne... Laturije ne misli tako. Kaže da je prerano.
Razgovarao si o našim planovima sa Laturijem?
Potreban nam je komandir straže na našoj strani.
Moj lepi, glupi Eugenije.
Sve mora da ostane tajna dok ne budemo spremni...
Uskoro ćete krenuti, oče. Plima se povlači u sumrak.
- Vesti? - Da. Izgleda da Anorija ide sa mnom.
Prognana je na istok.
Mogli su da je pogube.
Verovatno bi volela da jesu. Dali su je Pulkeriji.
- Skoro da je sažaljevam. - I ja, skoro.
Ako vidiš Atilu, pozdravi ga od mene.
Plasidija je bila u pravu. Trebao sam da ga ubijem dok je bio u Rimu..
Bio je gost u našoj kući.
Da, pa... moram da vidim koliko je opasan postao.
Čuvaj se.
Hoću.
- Jesi li se sastao sa ambasadorom? - Na kratko.
Što ga duže budem odbijao, više će zlata da plati.
A opet, da li je to igra dostojna velikog kralja?
Imam duge uši, gospodaru, i one su u vašoj službi,
Čuo sam šta generali pričaju.
Njihova odanost je apsolutna, a ipak se pitaju...
Osvojili smo stotinu naroda,
pritisli smo Istočno Carstvo do samih zidina Konstantinopola,
a ipak oklevamo da krenemo protiv zapada. - Nije pravo vreme.
- Kada će biti pravo vreme, gospodaru? - Kad ja kažem.
Koje razloge navode, Areste?
Neki kažu, gospodaru, da se plašite Ateusa.
Oprostite mi, gospodaru. Glupe glasine.
Ko širi te glasine?
- Vi, Veliki Kralju. - Ja?
Da. Vašim odbijanjem da krenemo protiv zapada.
- Hrabar si, Areste.
Ne bih vam ni služio, Veliki Kralju, kad se ne bih usuđivao da govorim istinu.
Ja sam vladar, ne samo Huna, već kao što si ti rekao, i stotinu naroda.
- Čiji bi kraljevi poslušali svaku vašu naredbu. - Treba mi više od njihove poslušnosti.
- Treba mi njihova vera. - U šta, gospodaru?
To je ono što čekam.
Stvar koja će ih naterati, ne samo da mi služe, već da mi veruju..
- Znak? Kao mač boga rata? - Znak... ili razlog.
Ono što je Ateus nazivao pričom.
I kada to dođe, znaću.
Tada ću napasti Zapadno Carstvo.
Da, gospodaru.
- KONSTANTINOPOL - GLAVNI GRAD ISTOČNOG CARSTVA
Ateuse... dobrodošao na istok.
Hvala, Vaše Veličanstvo.
Držao sam tvoj dolazak u tajnosti, kao što si zahtevao.
To odgovara mom zadatku, Veličanstvo. Hvala vam.
I Anorija. Tebe nisam video od tvoje šeste godine.
Boli me to što si izrasla u izdajnika.
Na tvoju sreću, moja sestra Pulkerija je pristala da te primi.
Gde da me primi?
U život posvećen celibatu i božjim delima.
- Mora da se šalite. - Videćemo da li se šalim.
- Đavo je u tebi, devojko. - Neću da idem u neki...
Uskoro ćemo ga isterati!
Vidim da nas čeka naporan posao.
Nadao sam se da ćeš doći sa trupama, Ateuse.
Od kad je Atila slomio našu vojsku,
mi se krijemo drhteći od straha, iza naših zidova.
Nemamo slobodnih trupa, Vaše Veličanstvo.
- A novac? -Avaj, ni toga nema.
A zašto si onda došao?
Da bi smislili plan, gospodaru.
Ali, za to je potrebno vreme.
Mi nemamo vremena.
Plemići prodaju svoj lični nameštaj da bi ispunili Atiline zahteve.
Izbeglice su preplavile grad.
Bogati im daju posao da bi sprečili pobune.
Kao što vidiš... ja dajem svoj deo.
Spomenuo si nekakav plan. Na šta si tačno mislio?
Carstvo koje je tako brzo izgrađeno mora da ima neke slabosti.
Kako ćeš ih otkriti?
Posetiću Atilinu teritoriju i sam ću ispitati stvar.
Zvuči dosta bledo. Ja imam nešto mnogo određenije na umu.
Ubistvo.
Oprosti mi, Ateuse.
Hteo sam da vidiš šta ume iz prve ruke.
Ovo je Legus.
Prilagođen da vidi, bez toga da ga vide.
Vešt sa oružjem...
kao što vidiš.
I najbolje od svega, nema jezik.
Čak i ako ga uhvate, ne može da me oda.
Atila ima špijune, isto kao i mi.
Čuće za tvoj plan i preduhitriće te.
- Možda. - Možda neće.
- Sviđa ti se devojka? - Izbeglica?
Njenu porodicu su poklali Huni. Hoćeš li da ti je pošaljem?
Da. Ali bih hteo da napravim jednu izmenu.
Samo izvoli. Tvoja je.
Tvoje ime?
Bildiko.
Kažu mi da imaš razloga da mrziš Hune.
Moj otac je bio poglavar sela.
Gledala sam kako umire, kao i moja majka.
Kosti su ostavljene...
za lešinare.
- Ali ti si uspela da pobegneš? - U moju tugu.
Recimo da mogu da uredim da se osvetiš.
- Kako? - Da ubiješ kralja.
Atilu lično? Kako je moguće?
Prvo moje pitanje. Kad bi bilo moguće, da li bi to učinila?
- Da, učinila bih to. - Čak i kad bi to značilo tvoju smrt?
Otišla bih u pakao radujući se ako mogu Atilu da pošaljem tamo pre mene.
Sastaćemo se u dvorištu za sat vremena.
Danas služimo u siromašnoj parohiji Sv. Katerine.
Mrziš ovo mesto koliko i ja. Vidim to u tvojim očima.
Pa šta ako mrzim? Zarobljena sam ovde isto kao i ti.
Grešiš.
Imaš li prijatelje napolju?
Napisala sam poruku. Neka je predaju zajedno sa ovim prstenom.
Uzmi je. I prsten kao dokaz da je od mene.
Neka je tvoji prijatelji predaju čoveku čije ću ime da ti kažem...
i ti i ja ćemo biti slobodne zauvek.
- Kom čoveku? - Atili. Kralju Huna.
Osvajamo gradove, vladamo svetom...
a ipak ne možemo da izgradimo ni kupatilo.
Gospodaru, postoje mnogo važnije stvari.
Naše uhode kažu da je istočni car unajmio ubicu.
- Hoću kupatilo kao ono u Rimu. - Vaše Veličanstvo...
Naše uhode donose takve glasine svake nedelje.
Ove glasine nisu bez osnova.
- A među nama ima mnogo stranaca. - Uključujući i tebe.
Ili si možda zaboravio?
Verujem da sam dokazao moju odanost, gospodaru.
Jesi.
Mnogo puta.
Areste, ako je moja sudbina da umrem, onda ću umreti.
- Ali ako nije, nijedan ubica ne može da mi naudi. - Ipak tražim da budete na oprezu, gospodaru.
A pitam te, zašto ovo kupatilo nije završeno?
Gospodaru, građa se dovozi sa hiljadu liga udaljenosti,
ugao cevi je mali, a peći...
Dosta.
- Imate tri dana. - Tri dana? Ali gospodaru...
Da, Veliki Kralju, naravno, tri dana.
- To je Atila? - Da.
Pokušaj da sakriješ mržnju u očima, kada ga budeš upoznala.
Tvoje ime je Legus.
Poslao te je Teodosije, car istoka.
To je tačno?
Areste!
Trebali ste da zovete pomoć kada se pojavio.
- Nije bilo potrebe. - Razapeću ga.
On je hrabar čovek i odan svom gospodaru.
- Pošaljite ga nazad, sigurno. - Gospodaru...
- Koliko je trebao da bude plaćen? - Prema našim špijunima, 50 funti u zlatu.
Stavite tu količinu u vreću, okačite mu je o vrat...
i pustite ga da se vrati caru noseći je.
Car će biti ponižen.
On snosi krivicu, zato što je izdao naređenje, a ne ovaj čovek zato što ga je izvršavao.
- Možda će biti još pokušaja, gospodaru. - Raširi moje špijune po gradu.
Nije moja sudbina da budem ubijen od ruke ubice.
Gospodaru, postoje robovi, trgovci, čak i plaćenici koji prodaju informacije Rimu.
Ovog jutra je neki trgovac pitao mog slugu za vašu tzv. "priču" o napadu na Zapad.
Radiću u kupatilu. Prodavaću se kao robinja ako treba.
Pre ili kasnije, on će me primetiti.
Neće biti ono što očekuješ.
Selo te druge žene je bilo uništeno isto kao i tvoje.
I ona je počela sa mržnjom za njega, ali njena mržnja se pretvorila u ljubav.
Onda je ona bila slaba.
Ovo je čovek o kom si mi govorio?
- Da. - Vodite ga.
Klekni pred kraljem Huna.
Ostavite nas.
Pre nekih sat vremena imali smo neuspeli pokušaj mog ubistva. Bio si deo toga?
Da jesam, bio bi mrtav.
Ipak, dolaziš prerušen u seljaka. Zašto ne otvoreno, kao prijatelj?
Da bih video ono što želim da vidim, ne ono što želiš da mi pokažeš.
I?
Lepo ti ide.
Zemlje kojima vladam, velike su kao oba tvoja carstva zajedno.
Carstvo je više od zemlje. Gde su Forumi?
Koloseumi? Veliki cirkus?
Teatri? Akvadukti?
Daj nam vremena, Ateuse.
Rimu su bili potrebni vekovi da bi postao ono što jeste.
A šta se dešava sa nama dok ti učiš?
- Da li tonemo u haos i ruševine? - Samo ako nam se budete opirali.
Lako je osvojiti civilizovane ljude,
ali civilizacija...
i dalje pripada civilizovanima, ne varvarima.
Pripada onome ko je dovoljno jak da je uzme.
Ateuse, priključi mi se.
Jednom si me pozvao u Rim i rekao...
da zajedno možemo da postignemo velike stvari.
Još uvek možemo.
Samo te ja sada pozivam da ostaneš ovde.
I da služim tebi?
Ja sam bolji čovek od cara kojem sad služiš.
Ja služim Rimu.
Govori iskreno. Da li planiraš da napadneš Zapadno Carstvo?
Trenutno nemam takve planove.
Ali u budućnosti?
Niko ne zna budućnost.
Hajde da se odmah nagodimo.
Mirovni sporazum između tvog i mog naroda.
Mislim da je to prvi znak slabosti koji sam ikad video kod tebe.
Da li pristaješ na sporazum?
Carstva se šire dok se ne pojavi neko dovoljno jak da ih zaustavi.
Tako je bilo sa Rimom, tako će biti sa nama...
I tako će biti sve dok čovek bude hodao zemljom.
Onda je naš posao ovde završen.
Tako izgleda.
Lepo urađeno, Areste.
Upotrebiću ga večeras. Dovedi moje žene.
Koje, Vaše Veličanstvo?
Sve njih.
To je jedini način da izbegnemo tuču.
Da, Vaše Veličanstvo.
Veličanstvo?
Ta devojka... ko je ona?
- Robinja. - Od kad je ovde?
Odakle je?
Tek je stigla. Ne znam odakle je.
- Mogu da saznam. - Da.
Saznaj sve o njoj. I dovedi mi je večeras.
Ali vaše žene, Veličanstvo. I kupatilo.
Reci im da nije završeno.
Poštedi njihova osećanja, ali reci im... šta god hoćeš.
Priđi bliže.
Ne plaši se.
Neću te povrediti.
Čega se plašiš?
U mom narodu, žena koja je uzeta pre braka...
zauvek gubi čast.
Nećeš izgubiti čast.
Zašto bi inače kralj dovodio robinju u svoje odaje?
Nećeš izgubiti čast. Kunem se.
Tvoje ime je Bildiko...
iz sela na severu?
- Moje selo je uništeno. - A tvoja porodica?
- Ubijena. - Žao mi je.
Te stvari se dešavaju u ratu.
Sve što se može učiniti za tvoju utehu, biće učinjeno.
Zašto?
- Zato što ja to želim. - Ti me uopšte ne poznaješ.
Ali upoznaću te...
i ti ćeš upoznati mene.
Kako želite, Veliki Kralju.
Kad je moje selo uništeno, danima sam ostala u šumi.
Konačno sam došla do puta...
sledećeg dana su me pokupili neki putnici.
Nagradiću ih.
Ubili su ih pljačkaši, ali ja sam opet imala sreće i pobegla sam.
Nije te sreća dovela ovamo.
Bogovi rade na čudne načine.
Uzimaju jednom rukom... a vraćaju drugom.
Ne razumem.
- Još uvek te plašim? - Veliki Kralju, ja...
Zovi me po imenu.
- Da li je to dozvoljeno? - Zapovedam ti.
I ne... ne plašim te se više.
Atila.
Nove vesti iz Panonije. Atila se ponovo ženi.
- Stvarno? - Da.
Sa nekom robinjom koja je brzo stekla njegovu naklonost.
Da. Nekom robinjom koja mu se dopala. Pretpostavljam da ću pored bogatstva
koje izvlači iz mene, morati da pošaljem i kraljevski svadbeni poklon.
To je ono što dobiješ kad pokušaš da ga ubiješ i ne uspeš.
Zašto ne prestaneš da se praviš tako pametan?
Pokušaj da napraviš tvoj plan. Zato si ovde, zar ne?
Slučajno, ja već imam plan i imam razloga da verujem da Atilin brak
neće biti srećan u potpunosti.
Bogovi mog oca... proklinjite ovu sobu i učinite je smrtonosnom.
Proklinjite onoga ko ovo pije...
i dajte mi snage da mrzim, dok smrt mog oca ne bude osvećena.
Vaše Veličanstvo, gospodaru Areste.
- Šta je bilo? - Poruka iz Konstantinopola.
- Od cara? - Ne, gospodaru.
- Od rimske princeze po imenu Anorija. - To je njen prsten.
Često ga je nosila.
Pročitaj.
Piše da je drže kao zarobljenika, po naređenju njenog brata.
Ako je spasiš, udaće se za tebe.
Nije mi potrebna još jedna žena.
Kao miraz obećava polovinu Zapadnog Carstva.
Eto moje priče.
Ona nema pravo na polovinu carstva.
Možda bi trebao da se posavetuješ sa pravnikom.
Atila već okuplja snage.
A venčanje sa robinjom?
Odloženo do daljnjeg.
Svi narodi severno od Rajne pridružiće se Hunima...
u velikom pohodu protiv zlih sila Zapada.
Onda i mi moramo da udružimo snage, kao ujedinjeni front.
Nas je Atila dugo tukao.
Došao je red na vas, Flavijuse Ateuse.
Šaljem Anoriju prvim brodom u Rim...
i želim vam sve najbolje.
On kreće na Rim... za mesec dana.
Zanemario sam te u proteklih nekoliko dana.
Izvinjavam se. Imao sam mnogo poslova.
Kažu mi da krećeš u rat da bi spasio tvoju rimsku princezu.
Verovatno je nikad neću ni sresti.
Suština je, da mi je to dalo razlog da napadnem Rim.
A naše venčanje?
Moraće da se odloži dok se ne vratim.
Bar nekoliko meseci.
A ako ne budem ovde kad se vratiš?
Reći ću mojim slugama da možeš da odeš kad god to poželiš.
Čekaj...
Razočarala sam te na neki način, inače bi mogli da se venčamo pre nego što odeš.
Moje venčanje je državna proslava na koju dolaze plemići mnogih naroda.
Nema vremena.
Mislio sam da se meni žuri.
Možda sam se promenila.
Drago mi je.
Mogu li da govorim otvoreno?
Možeš.
Rečeno mi je za neku drugu ženu, po imenu Ankara.
Moja prva žena.
Umrla je na porođaju.
Kažu da sam ista kao ona.
Dosta ličiš na nju, da..
Koga onda ženiš?
Mene ili Ankaru?
Da sam želeo samo njen lik,
do sad bih te već uzeo.
Ali nisam, zar ne?
Nisi.
Onda sačekaj da se vratim i ti, a ne Ankara...
postaćeš kraljica sveta.
Razvalite kapije!
Zauzeo je 30 gradova u istočnom delu. Neki su se predali, neki su uništeni.
- A mi nismo ništa učinili. - Ti gradovi nisu neophodni za našu odbranu.
- Ipak, bili su rimski. - Shvatam vašu uznemirenost.
U vremenu krize, ono što nije neophodno, mora se žrtvovati.
Atila pravi putanju dovoljno široku da zaštiti svoja krila, ali ne ide dalje od toga.
Jasno namerava da nastavi dalje na zapad.
Ako želi da osvoji Rim,
zašto ne maršira na jug, ka Italiji?
Ako prebrzo krene na jug, galska plemena bi mogla da ugoze njegovu odstupnicu.
Dakle, planira prvo da osvoji Gale?
Kao što bih i ja učinio da sam na njegovom mestu.
A gde ćemo ga zaustaviti?
Ovde, kod Orlina. Ne sme da zaobiđe taj grad.
Sigurno je već blizu.
- Ustvari, opsada je počela pre dva dana. - Trebali bi da pošaljemo dodatne trupe.
Poslao sam ih pre nekog vremena. Takođe sam naredio...
-...da se zidine ojačaju. Grad može da izdrži mesecima. - A onda?
500 liga daleko od njegove baze,
uz zimu koja dolazi, moraće da se povuče.
- Ali vratiće se sledeće godine. - Do tada će se već ispuniti...
neki moji drugi planovi.
Mudri Ateuse, još jednom si sjajno služio Rimu.
Šta ako Orlin padne?
Uveren sam da neće.
Trebao bi da imaš rezervni plan, i znaš šta bi to trebalo da bude:
savez sa Vizigotima.
- Teodorik me mrzi. Ne bi nikad pristao na to. - Možda i bi, za pravu cenu.
Ona je njegova ćerka, Ateuse.
Ne možeš da je kriviš za to što je želi natrag.
Ona je moje dete, na svaki bitan način.
Osim po krvi.
Činjenica o kojoj ništa ne zna, hvala nebesima.
Onaj ko bude rekao... umreće.
Nemam želju da se mešam u tvoje porodične afere,
ali ti si taj koji stalno priča o žrtvama koje moramo da podnesemo za Carstvo.
Ova žrtva neće biti potrebna, jer nam Teodorik ne treba.
Atila će biti zaustavljen kod Orlina.
Podignite te merdevine!
Penjite se na zid!
Razvalite kapiju!
Skupi sve katapulte i neka tuku u ovu tačku, desno od kapije.
Izvršeno je.
Puštaj!
Vuci!
Vaše veličanstvo. Sve je postavljeno.
Vuci!
Vuci.
Puštaj!
Vuci.
Vuci!
- Siguran si? - Da, gospodaru.
- Video sam to svojim očima. - A vojnici?
- Oni koji su preživeli bitku, pogubljeni su. - Populacija?
Porobljeni, a svaka građevina je spaljena do temelja.
Ostavi me.
Mislim da me voli, oče,
iako to još uvek nije rekao.
Ko?
Livije. Ko drugi?
O, da, naravno.
Šta je bilo?
- Atila je zauzeo Orlin. - Ali rekao si da se to neće desiti!
Izgleda da sam se prevario.
Šta ćeš uraditi?
Otputovaću u Galiju.
Voleo bih da pođeš sa mnom.
Sada? Baš kad Livije...
Ako misliš da ću ti trebati...
- Mislim da postoji verovatnost. - Spremiću se.
Mmm...
Šta ona radi ovde?
Odmah je vratite u zatvor.
- Valentinije, ona je tvoja sestra. - Da, reci to njoj!
Prvo kuje zaveru protiv mene sa slugom, a onda ponudi pola mog carstva nekom varvaru!
Došla je da moli za tvoj oproštaj.
Zar ne, Anorija?
Kao tvoja sestra i odani podanik,
ponizno molim za tvoj oproštaj.
Ah, dirnut sam!
- Rekla sam ti, majko! - Anorija, molim te.
Valentinije, ne možeš zauvek da je držiš u zatvoru.
Zar ne mogu? Videćemo!
- Straža, vratite je nazad u ćeliju! - Valentinije...
Majko?
Reci mi nešto, majko.
Kako to da si toliko zabrinuta za jedno dete, a tako bezosećajna prema drugom?
- O čemu to pričaš? - Prestani da se pretvaraš.
Pričam o tvom pokušaju da me ubiju onog dana u bašti Korone.
Mislila si da ne znam, je li? Znao sam za to od dana kada se desilo.
- Ti si lud. - Da nije bilo Ateusa, ja bih umro.
- Ateus?! - Ubica je nosio tvoj pečat! - Nemoguće!
Video sam ga svojim očima.
Od dana kada si postao car, dala sam moj pečat samo jednoj osobi.
Ateusu.
Tri dana marša je odavde, kreće se brzo.
Povući ću se u planine,
...a možda ću se predati i priključiti njegovoj armiji, ostavljajući te samog.
Onda bi bio njegov sluga.
Ali bih video slom Rima.
Mislim da bih veoma uživao u tome.
Ti i ja smo se borili oko zemlje, ali smo je i delili.
Borili smo se oko religije, ali smo obojica hrišćani.
Ovo nismo samo ti i ja protiv Atile.
To je naš svet protiv njegovog sveta.
Reci tvoje uslove.
Da se moji ljudi bore pod mojom zastavom.
Ti i ja zajedno komandujemo.
Odmah ćeš mi vratiti moju ćerku.
- Traži nešto drugo. - Samo hoću moju ćerku.
Ona ne zna da je tvoja ćerka. Provela je čitav život kao Rimljanka.
Bez mene kao tvog saveznika, više neće ni biti Rima.
Zdravo, oče.
Ko je ovo?
Oče? Oče?
Oče!
Oče...!
Biće odvedena preko planina u Španiju. Više je nikad nećeš videti.
Sada znaš kako je kad ti neko ukrade dete.
Okupi vojsku.
- Moramo da krenemo sa prvim svetlom. -I da ostavim moja sela bez zaštite?
Spali sela.
Spali useve. Spali sve što ne može da putuje.
Atila zapoveda mnogim narodima, ali njegovi najbolji vojnici su i dalje Huni.
Ako mu oduzmemo konje...
možemo da pobedimo.
Gejlen...
Nekada sam ismejavao tvoje vizije.
Sada bih voleo da si ovde.
Bože rata...
Jednom si mi dao ovaj mač kao zalog tvoje naklonosti.
Kada mi je to trebalo... vodio si me šaljući mi tvoj znak.
Ako sam još uvek tvoj izabrani,
ako je moja sudbina da vladam svetom...
Pošalji mi znak sada.
Pošalji mi znak!
Vaše veličanstvo, gde ste bili? Zabrinuli smo se za vas.
- Šta se desilo? - Ateus je prestao da se povlači.
Zauzeo je položaj na deset liga odavde, pored sela Šalom.
Mislio sam da mi bog rata nije poslao znak, ali pogrešio sam.
Nema boljeg znaka od neprijatelja spremnog za borbu.
Vizigoti, zemlja na kojoj stojimo pripada vama.
Borite se dobro, inače će pripasti Atili.
Vaše žene i ćerke će postati robovi.
Rimljani, i vi se borite za vašu zemlju,
jer ako mi ne uspemo, Atila će marširati na Rim...
i neće biti nikoga da mu se suprotstavi.
Setite se vaših predaka.
Neka njihova snaga bude vaša,
inače će plamen koji je hiljadama godina osvetljavao život ljudi,
nestati sa zemlje!
Oni su se povukli. Spalili su sopstvena polja,
pažljivo su izabrali teren.
Oni koriste trikove, zato što su slabi!
Mi smo jaki i zato nas se oni plaše.
Huni, dovoljno je ako vas podsetim
da smo se borili u mnogim bitkama i da nikad nismo bili pobeđeni.
A vama, narodima i plemenima, koja se bore uz nas,
Kažem da ste i vi Huni u duhu!
Vi ste nepobedivi!
Odavde nema povlačenja.
Moramo zadržati ovo brdo po svaku cenu.
Sve je postavljeno, gospodaru. Neće se popeti na brdo.
To je jedini prostor za napad, a oni su iskopali rupe.
Naredi im da sjašu. Nastavićemo pešice.
Sjaši!
Strelci napred! Svi u napad!
Pošalji rezervnu jedinicu na liniju napada.
Druga jedinica! Napred!
Areste!
- Areste, nazad! - Nazad! Nazad!
Nazad!
Sve je prekopano, gospodaru.
Zadrži pola odreda kao rezervu.
Drugu polovinu pošalji u pomoć. Napašćemo Vizigote.
- Od pozadi? - Da.
Ateus će morati da oslabi svoj položaj da bi im pomogao.
Kada to bude uradio, napašćemo ga.
Razumem.
Napred!
Urađeno je, gospodaru.
Oni napadaju Vizigote.
Čuvajte ovo brdo!
Pojačanje! Napadaju nas s leđa! Dajte još ljudi!
Dajte mi tri odreda kao podršku za njih.
Generale, odseći će nas.
- Možda je diverzija. - To nije diverzija, to je širok napad.
Zašto ga ne vodi Atila?
Generale, preklinjem vas pre nego što bude prekasno.
- Kreni. - Vojnici, za mnom!
Uspelo je. Oslabili su centar.
Dovedi rezerve.
Rezerve, napred!
Nećemo izdržati.
Oprostite mi. Trebao sam da ostanem.
- Ja sam dao naređenje. Ja sam kriv. - Još uvek možete da pobegnete.
Ne.
Dao sam jedinu stvar koju volim, da bih spasio Rim.
Sada sam i Rim izgubio.
Ja ću ovde umreti.
Ali daću ti jedno poslednje naređenje.
- Ubij Teodorika. - Razumem, generale.
Sve legije...
napred!
Kralj je mrtav!
Napad!
Ne... Gospodaru, moramo da se povučemo!
Ne.
Pritisnuti smo sa svih strana!
Povucite se, ovde, sada!
Valors, ti si veličanstven.
Vizigoti su pretpostavili da je strela potekla od Huna,
osvetili su se, i pobedili za nas!
Nemoj nikad da kažeš da Bog ne zna za humor.
Bog ima više smisla za humor nego što misliš.
Vizigoti napuštaju logor.
Tvoj otac nikad ne bi otišao u sred bitke.
Moj otac je mrtav, a ja moram da osiguram moju krunu.
Moja braća će početi da kuju zavere protiv mene pre nego što se sahrana završi.
- Šta može da promeni jedan dan? - Dovoljno, ako znači borbu sa Hunima.
Izgubio bih mnogo dobrih ljudi koji su mi potrebni za borbu protiv moje braće.
Posle bitke ću ti se pridružiti. Prisilićemo tvoju braću da kapituliraju.
Dugovao bih moj prestol Rimljanima.
Odlazim ujutru. Odluka je konačna.
Rimljani su zauzeli odbrambeni položaj.
- A Vizigoti? - Otišli su.
Možda da ožale Teodorika. Svađali su se sa Rimljanima.
U svakom slučaju, suprotstavlja nam se samo Ateus. On nije dovoljno jak da nas sam napadne.
Ni mi nismo dovoljno jaki da njega napadnemo.
Onda možemo da se povučemo u slavi i vratimo u proleće.
Tako izgleda.
U tom slučaju, Vaše Veličanstvo, mogu li da vam ponudim jedan dar?
Dar?
Ovog jutra sam poslao ljude na mesto na kojem se mač polomio.
Našli su ove delove.
U Sibiji postoji kovač koji može da ga napravi čvrstog kao što je i bio,
ako vi to dozvolite.
- Dozvoliću. - Vidite, Veličanstvo,
vaša sudbina se nije završila, ovo je samo novi početak.
Ateuse, tvoja mudrost i hrabrost...
su još jednom spasile Rim od najveće opasnosti.
Prihvati ovaj venac od tvog zahvalnog naroda...
i od tvog cara.
Areste, povući ćemo se.
Pobrini se da gosti imaju sve što im je potrebno.
Da, Vaše Veličanstvo.
Dozvolite da vam ponudim moje iskrene čestitke.
Ti si veran sluga, Areste,
jedan od malobrojnih koje smatram svojim prijateljima.
Dođi, Ankara.
Vreme je.
U mojoj zemlji imamo običaj,
da mlada i mladoženja nazdrave još jednom pre odlaska u krevet.
Dozvoljavaš?
Naravno.
Atila?
Ankara...
Veliki kralju?
Vaše Veličanstvo?
Mrtav.
Želeli ste da me vidite, Veličanstvo?
Da. Proslavljamo smrt Atile...
i naravno, želeli smo da i ti prisustvuješ.
Polaskan sam.
Ima li neke šanse, pitam se, da pronađemo njegov grob?
Sumnjam, gospodaru.
Robovi koji su ga sahranili, verovatno su ubijeni da bi lokacija ostala tajna.
To je stari hunski običaj.
Šteta. Nadao sam se da ću izložiti njegovu glavu u Forumu.
Nema sumnje da to objašnjava taj običaj.
U svakom slučaju, čini se da je tvoj posao završen.
Oslobođen si da bi se pobrinuo za Atilu.
Pobrinuo si se za njega.
Ti si taj koji je rekao: "Sve što nije neophodno, mora se žrtvovati."
A pošto Atile više nema...
ti više nisi neophodan.
NAKON ATILINE SMRTI, VIŠE NIKO NIJE BIO U STANJU DA UJEDINI...
RAZNE NARODE VAN RIMSKIH GRANICA.
NAKON ATEUSOVE SMRTI, VIŠE NIKO NIJE BIO U STANJU DA ZAŠTITI RIM.
ZA SAMO JEDNU GENERACIJU, ZAPADNO CARSTVO SE SRUŠILO,
I VEKOVI HAOSA, U ISTORIJI POZNATI KAO MRAČNO DOBA,
SPUSTILI SU SE NA ZAPADNI SVET. Prevod: ralph www.film-club.net