www.titlovi.com
Žao mi je, Cody.
Imam slučaj koji se vratio na moj radni stol...
Mogao bi vam odgovarati.
Cody, osmogodišnjak.
Majka mu je umrla kad je imao tri. Smjestili smo ga kod para,
kojemu nije odgovarao.
Drugi par kod kojih je bio, napustio ga je.
Oh, moj Bože. -Kada sam došla u kontrolu,
našla sam ga samoga u stanu.
Samog? -Mislimo, gotovo mjesec dana.
Susjedi su zvali kada je krenuo vrata do vrata.
Gledajte, sviđa mi se klinac.
Ne bi smjeli iznositi svoje osjećaje, no ja to činim.
Spretan je i snalažljiv.
Ne kažem da to što je prošao nije odrazilo na njega.
Treba ga paziti, ima teškoća sa spavanjem. -Naravno.
Ali bez obzira na sve što mu se desilo,
nije se pretvorio u žrtvu.
Što me ponukalo da se sjetim vas.
Sada kada imate odobrenje,
mislim da budete izvrsni usvojitelji.
Pitam vas...
Jeste li spremni za to?
U redu, dnevna soba.
Ovu možemo ostaviti.
Jesi sigurna? Mislim, mogu je skloniti. -Samo tu.
Što god joj se desilo,
rekli su da je bilo brzo.
Nije bila svjesna šta se događa.
Nije ni blizu loše kao što ja zamišljam.
I to me tješi.
Vrlo dobro, Jony. Još netko?
Odlučili smo dovesti dijete, sutra u naš dom.
To je sjajno, Jessie. Čestitam. -Hvala ti, Peter.
Kako se osjećaš ovih dana?
Ne spavam baš najbolje. -Još si na sedativima? -Da.
Nesanica je uobičajena.
Somnia je latinski izraz za "Snovi".
Insomnia naprosto znači "Bez snova".
A šta je dijete, no naši snovi?
Naša nada, proglas.
Razgovarali smo o obamrlosti prošli tjedan,
nešto što smo svi prošli.
Da, ne znam koliko napredujem sa time.
No mislim, malo.
No boje se nisu vratile u svijet, bar ne još.
Kako se Mark nosi s time? Nismo ga dugo vidjeli.
Kažu da ljudi imaju različite načine žaljenja.
Mark i ja imamo različita iskustva.
Osjećaj udaljavanja od supružnika je...
Uobičajen. Da.
Voljela bih znati kako sve popraviti.
Zbog njega, zbog nas.
Stvarno bih željela da dolazi ovamo na sastanke...
Jer to jedino kada se osjećam... Ne znam... Budna.
Spremna? -Mislim da jesam.
Hej. -Kažimo zdravo.
Ovo su gosp. i gđa Hobsen.
Bok. -Kako si?
Dobro jutro.
Dobro jutro, kako si?
Mogu li uzeti kutiju?
Ne? U redu. Kako god tebi odgovara, druže.
Hvala ti, pobrinuću se za nju.
Hajdemo, uđite.
Tu smo.
Ne moraš to raditi.
Obuća prlja pod.
Imate prelijepi dom. -Hvala.
Sve je tvoje, Cody. Ništa nije zabranjeno.
Hodi ovamo, pokazaću ti moj Xbox, ili...
ili možemo igrati Wii, mislim.
Ne znam koju konzolu igraš. No ti igraš, zar ne?
Mislim da je Mark oduševljen što ima s kim igrati.
Jesi li igrao preko mreže? Sportske igrice?
Imam senzor na njemu, nema daljinski.
Što god ti radio, radi i mali lik.
Možeš plivati, bacati, ili udarati.
A mali lik to sve radi. Pokazaću ti.
Super, mislim.
Ne izgleda lijepo za sada.
Možemo preurediti kako tebi paše.
Stvarno? -Tako je.
Zamijenićemo ih, bacio sam neke u koš,
no ti možeš odabrati što god hoćeš.
Cody skuplja leptire.
Skupljaš? -Stvarno? -Sviđa mi se soba.
Zapamti, ovo nam je prva noć. Zajedno smo u svemu.
Jesi li dobro? -Sviđaju mi tvoje oči.
Hvala. Stvarno su lijepe.
Malo odspavaj.
Laku noć, gđo Hobsen.
Laku noć, Cody. Dobro spavaj.
Monarh.
U redu. Ovako. U redu.
Koja ti je omiljena pizza? -Ananas.
Je? E, pa tu budemo jeli večeras.
Proslavićemo tvoj prvi dan.
Idemo, jesi li spreman?
Hajdemo svi "Dobro došao, Cody".
Dobro došao, Cody.
Možeš sjesti, tamo dolje.
U redu, otvorimo bilježnice. Jeste spremni?
Prva riječ je...
Je li sve u redu? -Dobro sam. -Dobro je.
Samo želim provjeriti da li me čuje. -Dobro je.
Koji je ovaj? -Plavi Morpho.
Zvuči kao neki superheroj il' tako nešto.
A šta je to? To je nešto kao čahura?
To je kukuljica. Drži ga sigurnim dok ne naraste.
Pa, mislim da trebamo ići u krevet.
U redu.
Dolazim za čas. -U redu, srce.
Nešto sam pospremala tokom dana,
i slučajno našla neke tvoje slatkiše.
Stimulansi? -Ono što te drži budnim.
Ne volim spavati. -Znam.
Ovdje nema ništa čega se trebaš plašiti. -Da, ima. -Šta?
Canker čovjek. Šta je to?
Dolazi kada spavam. Proždire ljude.
To nije dobro. Požderao je moju mamu.
Znaš, kada sam bila mala,
mislila sam da vještica grebe po mom prozoru.
No, bilo je to samo drvo.
Njegove grane bile su preduge,
te su udarale po prozoru kad je puhao vjetar.
Kada sam to shvatila, vještica se više nije vratila.
Ponekad, strašne stvari nestanu kada ih shvatimo.
Ne i Canker-čovjek.
Pa, sada imaš novi dom. Sigurna sam da te neće naći.
On je uvijek sa mnom.
Učinila si što si mogla.
Ne možeš dopustiti šećerne trake,
usred sobe, ispod njegovog kreveta.
Znam, no još se osjećam kao da guram nos.
Ne, to je roditeljstvo.
Kada ste ušli, rekli ste nešto o duhu?
Bilo je nešto. -Kako je izgledao?
Pa, bio je obučen u crno i prostirao se po čitavom podu.
Niste li se uplašili tada? -Bome, da.
To je, Mr. Loren, histerija. -Jess!
No, doktore kako objašnjavate šta se desilo Lanceu?
Je li i to histerija?
Navratite za dan-dva. -Hvala, doktore.
Odakle dolaze?
Jesi li ih ikada vidio ovoliko?
Imamo li kakve staklenke?
Je li leptiri uopće izlaze noću?
Ovo su neki veliki leptiri.
Šta? -Ujeo me.
Leptir te ujeo? -Ne...
Odakle dolaze?
Trebam poklopac.
Koji vrag? Koji vrag se desio?
Vidjela sam nešto sinoć. Mislim da je bio to Sean.
Znam da svi imamo te snove,
i mislimo da smo vidjeli našu djecu u ovome svijetu.
Ovo je bilo drugačije. Nisam mu mogla pomoći
i to zbog... -Kaži.
On zna za Codya.
I ljut je na mene. -Što si ga zamijenila?
Pričali smo o nečemu sličnom na početku,
kada je Mark htio prodati kuću,
no ti si odbila... -Činilo se da je još tu.
Kažeš da ga vidiš ponekad.
Da. -U redu.
Ono što moraš razumjeti u svezi snova,
je da ne možeš izgubiti u snovima, izgledaju tako stvarni.
Ovo nije bio san. -Bila sam budna. -Nema veze.
Ako potiskujemo negativne osjećaje kao strah ili krivnju,
osobito ako smo jako umorni,
naša podsvijest nalazi načina kako da se
nosi s tim osjećajima. Čak i ako smo budni.
Možemo čak dosegnuti razine REM-a, kada smo budni.
Zove se "Budni san".
Češće je no što misliš. -Izgleda potpuno stvarno.
Da, znam da je.
No, " Budni snovi", ustvari svi snovi,
su razgovori koje vodimo sa sobom.
Svaki lik u tvojim snovima, u stvari si ti.
A kada se trudimo potisnuti negativne emocije,
ili ideje, ili se osjećamo prevareno,
ponekad je njihov jedini odušak, naša podsvijest.
Normalno je da se osjećamo progonjeno,
od naše prošlosti, naših gubitaka, djece koju smo izgubili.
Ali, Jessie, znaj. Sean ne opsjeda vaš dom.
Pitanje je što pokušavaš kazati sebi?
Koji neriješeni osjećaji pokušavaju isplivati na površinu?
To je lijepo. To je Monarh.
Imaju li...
Pretpostavljam.
Hvala bogu, gdje ste ga našli ovoga puta?
Bio je u radionici, koju budem zaključavao ubuduće.
Oh, Ne. Ne tvoja stolica.
Znaš kuda trebaš ići.
Je li to sve? Obrisao sam.
Hej, drugar. Kako si? Jesi li dobro? -Tko je to?
To je naš sin. Ime mu je Sean.
Gdje je?
Pa... On je na nebu.
Tamo je i moja mama.
Kaži mi, kako je izgledala?
Ne sjećam se.
Kako je Sean otišao na nebo?
Voljeli bi da nije.
Sigurna sam da ni ti ne bi želio za svoju mamu.
Izgleda veselo.
Bojite se izgubiti auto? Zvuči poznato?
Ako imate više od deset tisuća dolara u banci ili IRS,
tada ste kandidat, za odgodu plaćanja rate.
Zovite i spojićemo vas sa voditeljem reprogamiranja duga,
koji vam odmah može pomoći. Naši
eksperti budu smanjili vaše mjesečne rate,
za najmanje 25 %..
Hej, Jess.
Pogledaj tko se vratio.
Odakle samo dolaze?
Ne. Ne.
Žao mi je.
Stvaran je.
Vidio si ga. Dodirnuo ga.
Jesam, bio je baš tu.
Žao mi je.
Zašto? Moj san.
Na šta misliš, Cody?
Šta se dešava kad sanjaš?
Neću to ponovo učiniti. Molim vas, ne ljutite se.
Oh, hej. Drugar, mi nismo... -Dušo, ne ljutimo se.
Želim ti ugodan dan, Jessie. -Tebi također.
Voljela bih čuti njegov glas.
U redu, tko želi za stol?
Dođi, kompa. -Pizza!
Mislim da moraš zaroniti. -U redu...U redu...
Dobro, još jedna runda za tebe, kompa. -Hej, Cody.
Znaš, jučer si pitao za Seana?
Želiš li ga vidjeti? Da, molim.
Kada si ti zadnji puta imao pravi Božić?
Ne znam. Imaćeš ga ove godine.
Evo ide, evo ide. -On dolazi, on dolazi...
Došao je! -To je on. Sretan Božić, zlato!
Šta ti misliš?
Mislim da je vlak. -Zašto? Jer zviždi?
Zar je Sean napisao vlak? Bogme se ne sjećam...
Pisao si Djeda Mrazu šta misliš o vlakovima.
Šta je to? -Ne vidim! Šta ti misliš da je?
Sjeverni pol express. Znaš li tko živi tamo?
Sjeverni pol Express.
Djeda Mraz tamo živi. -Da, on živi tamo!
Sjeverni pol Express.
Hajde bori se kompa! Ne možeš pobjeći.
Volio mi je davati eskimske puse. Vidiš kako to radi?
Kamo ćeš, kompa?
Nisi baš najbolje spavao prošle noći?
U ovoj kući je u redu da se opustiš.
Ovo je tvoj dom. Sada odspavaj malo.
Idem po još šalicu. -Recimo da je noć.
Čvrst je, no treba mu san. -Znam draga, kao i nama.
'Ajmo u krevet.
Idem si napraviti još šalicu. -Dobro. Ja ću u krevet.
Došao je!
Mislim da je vlak!
Zašto? Jer zviždi?
Cody.
Uvijek sam s tobom.
Hajdemo u krevet.
Šta je to? Čovjek rak.
Ponekad, kada ovo učinim, drži ga podalje.
Dečki su doma. -Bok.
Okay, go on.
Jesi li gladan? -Ja jesam malo.
Da, dobro.
Pođi gore, da opereš ruke,
pa se vrati da mi ispričaš kako si proveo dan?
U redu?
Hoćemo pričati o ovome?
Mora spavati.
Dobro, mora spavati.
Da, Cody mora spavati.
No, Jessie, je li on u pitanju? Ili je u pitanju Sean?
Dobro.
Šta radiš? -Ovo nije dobro, Jess. Ovo...
Osjećam da je pogrešno...
Kada si... pustila taj DVD.
Tada... To nije bilo u redu.
Izgledalo je kao maltretiranje. -Maltretiranje? -Da.
Maltretiranje? -Obećali smo voditi brigu o tom djetetu.
A ne ga koristiti kao nekakav filmski projektor...
To dijete treba spavati.
Ako nam može pomoći da se oporavimo...
Trebamo ozdravljenje, Mark.
On nam može pomoći. -Ovo nije ozdravljenje.
Vidjela sam ti na licu. I ti si osjetio.
Da, naravno.
Ako ideš spavati, onda idi.
Jess. Ostaću tu i čekaću Seana.
To nije naš sin, i to nije Sean,
nije naš sin.
Ne želim dopustiti da mi ga oduzmeš još jednom.
Ponovo? Hej.
Žao mi je. -Ponovo? -Žao mi je.
Ne. Nije pošteno.
Nije pošteno.
Jesi spreman? -U redu, hajde.
Ti si počeo, Tate.
Trinaest plus pet?
Hayden? -Osamnaest? -Da.
Petnaest plus četiri? -Hunter? -Devetnaest. -Odlično.
Sedam plus trinaest?
Clara? -Dvadeset? -Odlično.
Devet plus četrnaest. Sad je u redu.
Ako se ne osjećaš dovoljno odmorno,
možda da odeš kod medicinske sestre.
Mogu li ostati tu?
Moram izaći, samo par minuta, samo spusti glavu i malo se odmori?
Cody, šta je bilo? -Idemo doma.
Šta se desilo? -Dječak je pobjegao
Šta? -Već je to radio. On je zločest.
Možemo li kući, molim te? -Dobro.
Jesi dobro? -Dobro sam.
Ne vidimo se baš, osim navečer.
Oprosti, ne osjećam se najbolje. -Nije ti dobro?
Da vidimo.
Jesi li zabrinut s onim što se desilo danas u školi?
Mislim da sve bude ispalo u redu, dječak će se pojaviti.
Laku noć. -Laku noć.
Pa, ti...
I tebi bi koristio san?
Doći ću začas. Dobro.
Budan sam, to se ne događa.
Ne!
Budan sam. Budan sam.
Ne!
Ne! Budan sam! -Cody? Cody?! -Ne! Stani! -Cody, stani.
Budan sam! -Držim te.
Budan sam. -Imam te.
Budan sam. -U redu je, srce.
Bolestan sam. Ne želim u školu.
Bolestan, je li? -Da, gospodine. -To nije dobro.
Možda bi te interesirala mala kupovina danas.
Uzeti neke stvari za tvoju novu sobu.
Ja to ne zaslužujem.
Znam samo jednu stvar, zaslužuješ dobar dan.
Koliko nije spavao? -Najmanje dva dana.
No to traje otkako je došao u novi dom.
Daću mu Zolpidem. To je pedijatrijski Ambien.
Jedna tableta prije spavanja učiniće svoje.
Dr. Petrom soba 6.
To je samo za početak.
Ne smijemo ga ostaviti budnim danima.
Izostanak spavanja u toj dobi može jako naštetiti. -Hvala.
Mogi li vam pomoći? -Ja sam detektiv Brown, ovo je časnik Murray.
Željeli bi postaviti par pitanja vašem sinu,
o incidentu koji se desio u školi.
Cody, dođi ovamo.
Dobro, odvijač. -Odvijač.
Phillips. -Phillips.
Da bi bili sigurni kašljucaj kada budemo sišli?
Hej, evo tebe.
Izgledaš bolje. -Malo mi je bolje.
Dobro. -Danas su navratili policajci.
Šta su trebali? -Pa... -Dosta mi je bolje.
Želiš vidjeti moj trkači auto krevet?
Trkači auto krevet? -To sam mu nabavio.
Čini se da se dječak još uvijek nije pojavio. -Zašto su došli ovdje?
Čini mi se da imaju propise u svezi otmica.
Mislim da ga je Cody vidio kako odlazi. -Kako je Sean umro?
Šta?
Samo se pitam.
Hej, kompa. Zašto ne postaviš stol? Dolazimo za minutu.
Super. Kao Tik Tak Tok igrica. Stalno je igram.
Šta misliš? -To je narančasta.
Je li ti drago što dobro ide?
Šta je to? -Izvolite.
Odlično.
Hvala ti. -Nema na čemu.
Koristiš vilicu? To je baš kulturno.
Danas je bilo zabavno. -Ovo mi je najdraži dan do sada.
Je, meni isto. Čuj...
Ono što si me pitao... Prije.
Sean se utopio. Bio je to nesretni slučaj.
Poslije toga smo saznali da ne možemo više imati djecu...
Oprosti što sam to pitao.
Ma ne...
Imaš to pravo znati.
Važno je da znaš...
Ništa slično neće se desiti tebi.
Jesi dobro? -Ne bih rekla.
Sjajna si majka.
Tal klinac gore...
On treba sjajnu majku.
Tebi treba dijete. Savršeno poklapanje.
Ne treba nam ništa drugo.
Znam da misliš da si nešto mogla.
Veliki dio mene osjeća se isto tako.
No nismo mogli.
Idemo u krevet.
-Dobro.
Da, ljubavi.
Sean?
Cody, Cody. Budi se.
Budi se! Mark! -Ne može se probuditi.
Ni neće, neko vrijeme.
Šta si učinila? -On...
Cody!
Cody, Cody! Budi se! Hajde, ustaj.
Bježi odavde!
Ne može se probuditi.
Ovamo. Budna je.
Želimo uzeti službenu izjavu, Mrs Hobsen
a tada, uputiti vas u socijalnu službu.
Socijalnu službu? -Zašto ste drogirali dijete?
Dala sam mu tabletu za spavanje. Doktor je napisao recept.
Znate li gdje vam je bio suprug dan prije oko ručka?
Kamo ga vodite?
Da li je imao razloga biti blizu škole vašega sina?
Ne. -Gospođo.
Žao mi je.
Gospođo, moramo dijete udaljiti iz kuće.
Ne, molim vas. -Gospođo, molim vas. -Ne smijete ga odvesti.
Natalie. Nisi mi uzvratila pozive.
Cijelu noć sam na policiji. Gdje je on?
To te se više ne tiče. Gdje ti je muž?
Ne znam. Zato trebam razgovarati s Codyem.
To se neće desiti. -Moram saznati sve o njemu.
O njegovim snovima.
Već si čula ovo.
Ovdje je popis mnoštva terapijskih grupa,
te nekoliko terapeuta specijaliziranih za obiteljsko nasilje.
Želim ti pronaći nekakvu pomoć.
Ne želim te više vidjeti.
Postaraću se za to. -Odlično, hvala.
Bok, mogu li vam pomoći? -Došla sam vidjeti Whelana Younga.
Whelan, imaš posjet.
Hvala. -Kako vam mogu pomoći?
Došla sam razgovarati o Cody Morganu.
Kažu da ste vi i vaša žena Katharina
usvojili Codya na 15 mjeseci,
prije no što su ga dali Peteru i Doris Clemens.
Što znate o njima.
Nestali su prije godinu dana. Kao i vaša supruga.
O čemu mi to pričamo, gospođo?
Pričamo o tome što se događa kada sanja.
Vidjela sam i ja. -Jeste li?
Gledala sam, kako mi uzima muža.
Ne bih to pričao ovdje.
Strpaće vas u pidžamu.
Ako ne znate o čemu pričam,
trošim dragocijeno vrijeme. -Hej, čekajte.
Oprostite.
Čuo sam " ti si lud" toliko puta,
da sam počeo i sam u to vjerovati.
Molim vas.
Snovi toga dječaka postaju stvarnost.
Stvarni i istiniti.
To je čudesna, prelijepa stvar.
No njegove noćne more...
One su... -Opasne. -Smrtonosne.
Mogu ga dobiti nazad? Svoga muža?
Nemam pojma.
Odakle god da su te stvari došle, povele su ga sa sobom.
Ako i postoje, to je samo u Codyevom mozgu. -Kako to znate?
Katie i ja smo usvojili dvoje djece prije Codya.
Majka im umrla, bez rodbine.
On je sladak, neovisan.
Umjetnik, rekao bih.
Počelo je s leptirima.
Trajalo je to par tjedana.
Mislili smo da je to magično.
Onda se Katie rezboljela.
Imala je gadnu gripu.
To je uznemirilo Codya.
A tada...
Ne!
Žao mi je.
Nije to bila Katie.
Samo njegov doživljaj nje.
Samo to je ostalo.
Bio je premlad.
Premlad...
Da bi je se sjetio potpuno.
Mrzio sam ga zbog toga.
Znao sam da to nije ispravno, no svejedno sam ga mrzio.
No nisam mogao. Nisam mogao.
Da jesam, vaš bi muž bio živ.
I ona bi obitelj bila živa.
Možda vi možete...
Uspjeti gdje sam ja pogriješio. -Ne.
Ne. -To je jedini način.
Hvala vam na vašem vremenu.
Žao mi je zbog vašega, gubitka.
Zaista želite riskirati život, nadajući se da osmogodišnjak
neće imati još jednu noćnu moru?
Nije njegova greška. -Bila bi to milost.
Netko to mora učiniti.
Znate li išta o njegovoj biološkoj majci? Nema ništa u dosjeu.
Samo da je umrla.
Pretpostavljam kao moja supruga.
Kao vaš suprug.
Šta se nadate naći?
Dr. Tennant mi je rekao da se ne vraćam bez kartona.
pokušao je nazvati. Imate li PID?
Nemam, imam samo ime i datum rođenja.
Sestra je rekla da nije spavao prošle noći.
Znači dve noći zaredom. Koliko mi znamo.
Policija kaže da ga ne možemo držati ovako dugo.
Ostala bih s njim noćas ako dozvolite.
Potpišite se, možete ga uzeti.
Ovdje je skladišni broj priklaman.
Kako dugo čuvate stvari?
Ako ih nitko nije uzeo, velika je šansa da su još dolje.
Ne!
Cody, to je za tvoje dobro. -Dušo, u redu je.
Ne želim nikoga više povrijediti. -Samo tren.
Dobro je, sinko. U redu je.
Moj slučaj je prebačen,
treba mi ime objekta za izvješće.
Natalie Friedman. F-R-I-E-D-M-A-N.
Broj davatelja, 11714.
Cody Morgan.
Gdje je on?
Mama.
Cody?
Čuva ih. Dok ne odrastu.
Pusti ih.
Čekaj!
Vodim ga kući.
Ovo je za tebe. Dnevnik tvoje majke.
Majka ti se zvala Andrea Morgan.
Čitajući ovo mogu ti reći,
da te je jako voljela.
Kada si bio bebač, znala je da si poseban.
Samo vas dvoje protiv svijeta.
Puno je pisala o tebi, o tvome daru.
I kako je voljela gledati te kako rasteš.
Mislim da nije prestala pisati jer je to htjela.
Mislim da je...
Razboljela se.
Nekada se to dogodi.
Ovo su neke od majčinih pretraga.
Vidiš li ovu riječ?
Rak. -Ne baš.
Teško je objasniti djeci što je rak.
Na način da razumiju.
Tvoja mama je začas izgledala drugačije.
A kada je bila na intenzivnoj njezi,
počela je tražiti usvojitelje za tebe.
Odveli su te da je vidiš posljednji put. -Da se oprosti.
Teško je bilo čuti njen glas.
Znam šta bi rekla da je mogla.
Jednu stvar za koju ne bi htjela da ikada zaboraviš.
Ja sam... ...uvijek uz tebe.
Kada porasteš, zaboraviš puno toga.
Pa kažeš ljudima da je Canker pojeo tvoju mamu.
To je samo ... u tvome umu.
Canker- čovjek je pojeo moju mamu.
U tvome umu, Cody.
Tvoj čudesni, sasvim posebni um, učinio ga je stvarnim.
Žao mi je.
Iskoristila sam te, zbog Seana.
No nikada to više neću učiniti? Nikada.
Evo. Budi mi blizu.
Zapamti, nemaš zbog čega brinuti, u redu?
Biću uz tebe, čitavu noć.
Ispričaćeš mi uspavanku? -Naravno.
Nekada davno...
Bio je jedan veoma poseban dječak...
Trebao je mamu.
Bila je i tužna mama koja je trebala sina.
Je li to sretna priča? Mislim da je.
Ima sretan kraj.
To ne može biti.
Jer ljudi odlaze.
Nitko za stvarno ne odlazi. Ne potpuno.
Žive u našim mislima, našim srcima.
U ovoj priči...Nasilnik iz škole se budi u svom krevetu,
kao de se ništa nije dogodilo.
A sve što ga je činilo tužnim i zločestim je nestalo.
I ona ljubazna žena što se starala o dječaku,
vratila se mužu,
te su živjeli dugo i sretno.
A tata...
Tata je dobio najljepši dar od sviju.
Može li se to ostvariti?
Ovisi sve o tebi, Cody.
Tvoj dar je čudesan.
Tko zna šta se sve može dešavati kada porasteš?
Hvala ti što si me dovela kući.
Mama.
Preuzeto sa www.titlovi.com