www.titlovi.com
U davna vremena, živjela je jedna djevojčica Ella.
I ona je vidjela svijet, ne onakav kakav jeste, već kakav bi mogao biti...
uz malu pomoć... čarolije.
Dušo!
Za svoju majku i oca ona je princeza.
Istina, nije imala ni titulu ni krunu ni zamak...
ali ona je vladala svojim malim kraljevstvom...
omeđeno kućom i dolcem na rubu šume.
Ljudi su tu živjeli generacijama.
Sa gospodinom Gusanom...
te svim ostalim rođacima životinjama.
Zdravo tamo. Hej, a što ti to radiš?
Pusti i malene neka dobiju svoj dio.
Ne želimo da si preopteretiš trbuh.
Gus-Gus, vi ste kućni miševi, a ne vrtni miševi.
Zar nije tako, Jacqueline?
I ne morate jesti hranu g. Gusana.
Zar nisam u pravu, mamice? - Vjeruješ li i dalje,
kako te mogu razumjeti? - Zar ne mogu, mama? - Ma, mogu.
Vjerujem kako nas slušaju i govore nam,
samo ako imamo sluha za to.
Tako naučimo skrbiti o njima. - A, tko će skrbiti o nama!?
Pa dobre vile, naravno. - A, ti vjeruješ u njih?
Vjerujem u sve. - Tad, i ja isto u sve vjerujem.
Otac joj je bio trgovac
koji je putovao van "granica"
te donosio darove iz cijelog Ellinog kraljevstva.
Ella!
Gdje su moje djevojke, predivne moje!?
Gdje su moje najdraže!?
Ella je užasno nedostajao, kad ga nije bilo doma.
Ali je znala kako se uvijek vrati. - Evo te!
Tatice, dobrodošao kući! - Kako si mi?
Porasla si!
Je li tako?
Izvolite, gospodine. - Što je to?
Ovo?
Našao sam to gdje visi s drveta.
Mislim, kako nešto ima unutra.
Predivno je.
U Francuskoj, zovu ga un papillon.
Un Papillon. - Tres bien! Vrlo dobro!
Stojite mi na stopalima.
Hoćemo li?
Vidi, mamice! Plešem!
Maleni papillon.
Uvijek je bilo kako i treba.
Znali su kako su najsretnija obitelj na svijetu
jer su se beskrajno voljeli.
Kad ja budem kralj, ti ćeš biti kraljica.
Lavanda se zeleni
Lavanda se plavi
Ti ćeš me zavoljeti
Jer ja volim tebe
No jad može doći u svako kraljevstvo,
ma koliko sretno bilo.
Tako je, stiglo i u Ellin dom.
Strašno mi je žao.
Hvala vam, doktore.
Sigurno vam ovo teško pada.
Dođi.
Ella.
Ella, draga moja.
Želim ti odati tajnu.
Veliku tajnu s kojom ćeš nadvladati sva iskušenja koja život nosi.
Uvijek moraš to pamtiti.
Budi hrabra i plemenita.
Ti imaš više plemenitosti u svom malom prstu
nego većina ljudi u cijelom tijelu.
To je moćnije, no što i pojmiti možeš.
I čarobnih moći. - Čarobnih?- Uistinu.
Budi hrabra i plemenita, moja najdraža.
Hoćeš li mi obećati? - Kunem se.
Dobro. Dobro.
I...
ubrzo moram otići, ljubavi moja.
Molim te, oprosti mi.
Naravno da ti opraštam.
Volim te.
Volim te draga.
Volim te.
Proteklo je vrijeme, a bol se pretočila u uspomenu.
U svom srcu, Ella se nije promijenila.
Nije zaboravila svoje obećanje majci.
Budi hrabra i plemenita.
Otac, pak, mnogo se promijenio.
No, nadao se boljim vremenima.
"... u svome smo domu,
"moja supruga i ja smo pjevali, zbog naše velike sreće,
"i ako je bilo čovjeka sretnijeg zbog svog usuda,
"nisam znao za njega."
Tako završava g. Pepy za danas.
Obožavam sretne završetke, ti isto?
Upravo su mi oni najdraži.
Tako bi uvijek trebalo završavati.
Ella...
Došao sam na pomisao kako je vrijeme, recimo to tako,
za početak novog poglavlja.
Doista, oče?
Sjećaš se, prije nekog vremena, na mom putovanju,
Stekao sam poznanstvo s gospodinom Francis Tremainom.
Da.
Lider ceha Mercer, točno?
Bio je.
Jadnik je umro, na žalost.
Njegova udovica,
časna žena,
našla se sama,
mada je još puna života.
Brineš kako ću to primiti.
Ali ne trebaš se brinuti.
Ne, ukoliko će te to usrećiti.
Da.
Sreća.
Misliš kako mi je omogućena, ova možda posljednja šansa, za sreću
mada sam bio uvjeren kako je meni sreća zauvijek oduzeta?
Pa, naravno da mislim to, oče.
Ona će ti biti. tvoja maćeha.
I imat ćeš dvije drage sestre koje će ti praviti društvo.
Budi hrabra i plemenita.
Dobrodošle, dame. Dobrodošle!
Mršava je kao drška od metle! - Vidi tu masnu kosu!
Vrlo ste ljubazni.
Dobrodošle. Drago mi je.
Imaš tako lijepu kosu.
Hvala. - Trebala bi je stilizirati.
Imate pravo.
Da vam pokažem kuću? - Što je rekla?
Provela bi nas po ovoj štali. Valjda se ponosi s njom.
Držite životinje unutra?
Kako dražesno. Savršeno dražesno.
Lucifer.
Njena, buduća maćeha,
žena istančanih osjećaja i profinjenog ukusa.
I, također, nije osjećala žal za pokojnicima.
Ali joj je crno, savršeno pristajalo.
Nisi mi rekao kako ti je kćer prelijepa.
Naslijedila je sve od njene...
Njene majke.
A, tako.
Što mamica misli? Što ima tu dražesno?
Laže. Samo je pristojna. - Umukni.
Koliko dugo obitelj posjeduje ovo?
Više od 200 godina.
I nikad niste pomislili na renoviranje? - Anastasia, tiho budi.
Pomislit će kako si predirektna.
Ellina maćeha, vedra duha, kakva je već bila,
poduzela je sve kako bi vratila život i smijeh u kuću.
Grozni ste, barune.
Opet me počastila sreća.
Dakle, vidi tko to ima svoju vlastitu zabavu.
Jacqueline, Teddy, Matilda, pohlepni Gus-Gus.
Ma što...
da, kave si ti primisli imao, Lucifere?
Jacqueline je moj gost, a pojesti gosta, nije dopušteno.
Idi sad.
Brdo mačje hrane će te usrećiti.
Mi dame, moramo si uzajamno pomagati.
Propuštaš zabavu.
Pretpostavaljam kako je baš kao i sve druge.
Putujem rano ujutro, El.
Ne. Ali, ti...
pa tek si se vratio s putovanja.
Moraš li ići?
Samo nekoliko mjeseci, draga moja.
Što bi voljela da ti donesem iz dalekog svijeta?
Znaš, tvoje sestre...
polusestre, žele
suncobrane i čipku.
Koja je tvoja želja?
Donesi mi prvu granu koja se zakači na tvom putu za tvoje rame.
To je, zanimljiv zahtjev.
Pa, morat ćeš je cijelim putem nositi...
i pomislit ćeš na mene kad je god vidiš.
A, kad mi je doneseš, znači da si se vratio.
I to doista želim.
Da se vratiš.
Ma što god bilo.
Hoću.
Ella, dok me ne bude,
želim da budeš dobra svojoj maćehi,
i polusestrama, pa čak i ako bi one...
ponekad bile malo naporne.
Obećavam ti. - Hvala.
Jedan dio mene uvijek ostane tu, Ella.
Ne zaboravi to.
I tvoja je majka tu, također, mada je vidjela ili ne.
Ona je sama bit ovog mjesta.
Zato moramo njegovati ovu kuću
uvijek, zbog nje.
Nedostaje mi.
A, tebi?
Jako puno.
Ne zaboravi čipku! Baš je moram imati!
I moj suncobran!
Za moj ten!
To znači kožu ako nisi znao!
Đenja!
Đenja, Ella!
Volim te! - I ja tebe!
Đenja!
Ella, draga.
Daj, daj. Ne smiješ cmizdriti.
Da, maćeho.
Nema potrebe da me tako zoveš.
"Gospođo" je dobro.
Nema dovoljno mjesta za mene i svu tvoju odjeću!
Onda sebe učini manjom!
Anastasia i Drisella oduvijek dijele sobu.
Tako drage, nježne djevojke.
Ili... još bolje nestani totalno!
To bi ti voljela, je li? Tako bi ti neki put izgrebala oči!
Mislim kako im treba manje ograničavajuća spavaonica.
Pa, jedino je moja soba veća, osim vaše i očeve.
Možda bi je mogli zajedno koristiti.
Krasna ideja.
Koja si ti krasna djevojka.
Mogu biti...
Potkrovlje. Baš tako.
U potkrovlju? - Da.
Samo privremeno, dok ne preuredim ostale prostorije.
Potkrovlje je lijepo i prozračno i dalje si od naših zanovijetanja i smetanja.
Čak će ti biti i ugodnije, poneseš li ove tričarije...
gore sa sobom.
Zabavljat će te.
Onda...
ovdje me nitko neće uznemiravati.
Zdravo, Gus-Gus.
Hajde, Gus-Gus, možeš ti to.
Znači, tu ste si našli azil.
Kao i ja, izgleda.
U redu.
Tko će mi pomoći?
Ludača. - To je zadnja slamka.
Naša mala sestrica, tamo gore, razgovara sa crvima u drvetu.
Kako je tu ugodno.
Nema mačaka...
i nema polusestara.
Imamo budala za sestru. - Ja ih imam dvije.
Čula sam te.
S kim ona priča? - Ona je luda.
Pjevaj, dražesni slavuju...
Dobro jutro. - Dobro jutro, gospođice Ella.
Dobro jutro, Tom!
Pjevaj dražesni...
Pozdrav. Ne ljutite se da...
Predivan Chantecler. Bravo. Hvala.
Jutro. - 'jutro.
Hvala, gospođice Ella. - I drugi put.
Ella!
Ustajte cure! Vrijeme je ručka!
Jutra, nisu dobrodošla za Elline polusestre.
Nisu baš bile vične kućnom umijeću održavanja kućanstva.
Zapravo, nisu bile vične nikakvim umijećima.
Bijahu, ljubavnik i djevojka mu...
Koji, hej, i haj...
I, hej, nonino
Preko zelenih polja kukuruza prlazili...
Slatkom ljubavlju ljubavnika
Proljeće
Slatkom ljubavlju ljubavnika
Proljeće
Daj umukni.
Ellina velika utjeha
bila je u pismima koja joj je slao otac s putovanja.
Tjedni duži nego mjeseci,
no svaki dan se nadala kako će joj stići njegove misli iz nekog dalekog kutka.
Gospođice Ella,stiže poštanska kočija! - Sve dok jedno kasno popodne...
Farmeru John?
Gospođice Ella...
Radi se o vašem ocu, gospođice.
Razbolio se na putu.
Preminuo je, gospođice.
Nema ga više.
Na kraju, samo je govorio o vama, gospođice.
I o vašoj majci.
Zadužio me da vam dam ovo.
A gdje je moja čipka?
Moj suncobran?
Zar ne shvaćate? Ništa to nije bitno.
Uništeni smo.
Kako ćemo živjeti?
Hvala vam.
Vjerojatno vam je ovo jako teško palo.
Kako dalje živjeti?
Posjed je bio oduzet.
Ellina maćeha otpustila je poslugu.
Njena maćeha i polusestre uvijek su je zlostavljale.
Sve više i više, smatrali su Ellu...
manje sestrom, a sve više slugom.
I tako je Ella dobila na sebe sve poslove.
Bila je to dobra stvar, da joj misli odagna od žalovanja.
Barem je tako njena maćeha govorila.
Dok su ona i njene dvije kćeri bile više nego sretne
pronalazeći Elli sve više i više tog "skretanja misli".
U svoju su obranu, pravdajući se, dijelili svoju hranu s njom...
iskreno, ostatke s njihova stola.
Malo je imala po pitanju prijatelja.
Pa, prijatelji su joj zaista bili maleni.
Tu ste vi...
Večerat ćete samnom, zar ne?
No te prijatelje koje je imala, iskreno je cijenila,
i bila široke ruke prema njima.
Vaš stol.
Ponekad, kako bi se dan bližio kraju,
potkrovlje izloženo propuhu, bilo bi prehladno za prenoćiti,
pa bi zato legla uz tinjajuće ognjište
kako bi zadržala toplinu.
Mislila sam kako je doručak već spremljen.
Jeste, gospođo.
Samo potpirujem vatru.
Za ubuduće, neka nas se ne zove dok poslovi nisu obavljeni.
Kako izvolite.
Ella, što ti je to na licu?
Gospođo?
To je pepeo s kamina.
Idi se oprati.
Čaj ćeš nam zaprašiti pepelom. - Imam novo ime za nju!
Pepeodjevojka. - Užas je gledati te tako prljavu.
Prljava Ella.
Pepeljuga! (cinder->drveni ugljen)
Tako ćemo te zvati.
Djevojke, tako ste pametne.
Za koga je to?
Zar smo na nekoga zaboravili?
Tu ja sjedim.
Bilo bi ipak previše i da nam pripremiš doručak,
i da nam ga poslužuješ, dok tu sjediš.
Zar ti ne bi bilo bolje jesti, poslije, kad sav posao bude obavljen, Ella?
Ili bolje, "Pepeljugo"?
Pepeljuga.
Imena imaju moć, poput čarobnjačkih riječi.
I iznenada, činilo joj se kako maćeha i polusestre
doista je pretvaraju u puko stvorenje od pepela
za kulučenje.
Bježi!
Brzo, prijatelju moj, ili će te uhvatiti!
Idi!
Polako!
Možda je baš dobro bilo to što su Elline polusestre bile okrutne.
Inače, možda ne bi odjahala u šumu,
pa nikad ne bi srela princa.
Polako! Polako!
Polako dečko!
Hajde, mali, uspori!
Gospođice! Gospođice! Jeste li dobro?
Držite se! - Dobro sam, hvala vam.
Sve je u redu.
Dobro ste? - Ja jesam,
no njega ste skoro na smrt uplašili.
Koga? - Jelena.
Što vam je uopće skrivio pa ga lovite?
Moram priznati kako ga prije nisam ni sreo.
On, vaš je prijatelj? - Poznanik.
Upravo smo se upoznali.
Pogledala sam ga u oči, a on je..
u moje, i znala sam kako su pred njim velika djela u životu.
Samo to. - Gospođice, kako vas zovu?
Nije važno kako me zovu.
Ne biste trebali biti duboko u šumi sami.
Nisam sama. S vama sam gospodine...
kako vas zovu?
Ne znate tko sam ja?
To je... zovu me Kit.
Pa, bar me otac tako zove, kad je dobre volje.
I...
gdje živite, g. Kit?
U palači. Moj me otac uči svom zvanju.
Vi ste šegrt? - Na neki način.
To je jako fino. Odnose li se prema vama dobro?
Bolje no zaslužujem, najvjerojatnije.
A, vi?
Odnose se prema meni onoliko koliko su sposobni za to.
Žao mi je.
Nije vaša krivnja.
Kladim se, nije ni vaša.
Nije baš toliko loše.
Drugima je mnogo gore, uvjerena sam.
Moramo...
jednostavno biti hrabri i plemeniti. Zar nije tako?
Da.
Imate pravo.
Točno to i ja mislim.
Molim vas, ne dopustite da ga povrijede.
No, u lovu smo. To je cilj.
Ako je nešto sa svrhom, ne znači da se treba i uraditi.
Opet imate pravo.
Onda,
ostavit ćete ga na miru, hoćete?
Hoću.
Hvala vam mnogo, g. Kit.
Tu ste, vaša vi... - Ja sam Kit! Kit!
Kit! Ja sam Kit. Odmah dolazim.
Pa, bolje da se pokrenemo,
gospodine Kit.
Kao što sam rekao...
stižem.
Nadam se kako ću vas opet vidjeti, gospođice.
I ja, vas.
Zvučiš kao da si prvi momak koji je upoznao slatku djevojku.
Nije ona neka "slatka djevojka." Ma, jeste slatka djevojka,
no ona je više od toga. - Više? Vidio si je samo jednom.
Kako išta o njoj možeš znati? - Sam si rekao kako si znao to za mamu.
Nije isto. Tvoja mama je bila princeza. - I da nije, isto bi je volio.
Nikad je ne bih vidio jer bi to bilo neprikladno.
A, moj bi otac rekao isto što ja govorim tebi...
i poslušao bih ga. - Ne, ne bi. - Da, bih. - Ne bi. - Bih.
Ne bi. - U pravu si.
Pa, kako je on?
Vaše veličanstvo...
Nije važno.
Ako je potrebno toliko vremena za reći, onda već sve znam.
Oče...
Put svakog mesa, dečko.
Dođi. Zakasnit ćemo.
A točnost je...
manira prinčeva.
Njegovo veličanstvo, kralj!
Sigurno vas je otac opomenuo za ponašanje u šumi.
Kakve to veze ima s vama vojvodo? - Sve u vezi vas je moj posao, visosti.
Ne pušta se jelena da slobodno ode.
To što se nešto radi, ne znači da i treba biti tako.
Recimo to tako.
Milostivi Phineus, majstor slikarstva, strpljivo čeka.
Neka izgleda muževno, majstor Phineus. Moramo privući odgovarajuću nevjestu,
čak i ako me ne želi poslušati što mu govorim.
Nastojat ću udovoljiti, vaše veličanstvo, ali nisam čudotvorac.
Sjajno platno, majstor Phineus. - Hvala.
Kao da on išta zna o umjetnosti.
I stvarno će portret, ići u svijet?
Kako bi potaknulo visoke i moćne na dođu na bal, na kojem inzistirate.
Koji je tradicija. Koji je i omiljen. - Na kojem ćeš odabrati nevjestu.
Fascinantno.
Kad se moram ženiti, što ne bih, recimo, uzeo dobru, poštenu našu djevojku?
Koliko bataljuna tih "dobrih, poštenih, naših" dolaze k nama?
Kako bi nam ona ojačala kraljevinu? Mi smo mali,
okruženi velikim državama, vaše veličanstvo.
Ovo je opasan svijet.
Poslušaj me dečko.
Podižem vas majstore Phineus. - Dobro.
Hoću da ti i kraljevstvo budete sigurni.
U redu, oče.
Pod jednim uvjetom.
Neka poziv ide svima, ne samo plemstvu.
Ratovi svima nama donose patnju.
Što ti misliš? Bili to zadovoljilo narod?
To je izvan moje domene, vaše veličanstvo. Ali...
meni ne bi smetalo malo veselja.
Po meni, imamo dogovor.
Bal za narod,
i princeza za princa.
Zvuči kao korak u pravom smjeru, pitate li...
Mi, nismo vas pitali. - Velika isprika.
Boja opije, kist zavara. Dolje, molit ću, Samson.
Nisam dobio, jastučić.
Tako, dolje, dolje. Ne toliko... Opaa! Eto me na tlu.
Doslovce me spustilo. Ispričavam se.
Zapravo, ovo je vrlo dobar pogled.
Velika nosnice. Mogu li dobiti dulju četku?
You don't look well, miss.
Nije uopće.
Zašto uopće ostaješ tamo kad te tako tretiraju?
Jer sam obećala mojim roditeljima,
njegovati mjesto gdje smo bili sretni.
Voljeli su našu kuću, i sad kad ih više nema, ja je volim i za njih.
To je moj dom.
Počujte! Počujte!
Tiho!
"Na znanje...
"na današnji dan, za dva tjedna. imat će se održati, u palači,"
kraljevski bal."
"Na spomenutom balu,
"u skladu s drevnim običajem"
"princ će odabrati mladenku."
"Nadalje"
"po nalogu princa"
"ovim se nalaže da svaka djevojka u kraljevstvu,"
"bila plemkinja ili pučanka"...
"poziva se da prisustvuje."
"Takva je zapovijed našeg najplemenitijeg kralja."
Ispričavam se, gospođo.
Ella je bila izuzetno uzbuđena jer bi mogla vidjeti Kita, šegrta.
Dok je njene polusestre blago zaintrigiralo
to što bi mogle upoznati princa.
Prevarit će ga neka se zaljubi u mene. Vidjet će te!
Ovo je najveća vijest!
Smirite se.
A sad, slušajte.
Jedna mora osvojiti prinčevo srce.
Uspijete li, zbogom dugu u kojem smo zarobljene dolaskom u ovu žabokrečinu!
Ja, pa princeza? - Ili još bolje ja,
princeza?
Pa donijela si novost, što još tu stojiš?
Moraš se vratiti u grad, odmah, i reci onoj krojačici
neka nam skroji 3 fine balske haljine.
Tri?
To je tako promišljeno od vas.
Što hoćeš reći? - Što mislite i na mene.
Na tebe?
Mamice, on misli kako je treća haljina za nju!
Jadna, spora mala Pepeljo. Baš neugodno.
Preambiciozna si, bez osnova. - Ne, nije to, samo sam htjela vidjeti...
mog prijatelja.
Dozvoli neka ti pojasnim.
Jedna haljina za Anastasiu,
jedna za Drisellu,
a jedna je za mene! (fr.)Pariška moda
Ona i ne zna što to znači.
(fr.) Vrlo dobro znam što je pariška moda, informirana sam.
Dobro. Eto. Tad to organiziraj.
Kreni više!
Svaka djevojka će loviti princa,
moraš stići prije no se krojačica utopi u moru posla!
Reci mi što je to ona rekla, Drisella. - Ja govorim Francuski ne talijanski!
Probudite se vaše veličanstvo. Malo ste omamljeni.
Ispričavam se. - Još od lova ste u dimu.
Predivna je. Ne mogu prestati misliti na nju.
Ali, ima jako mnogo djevojaka... - No njena produhovljenost, dobrota...
Ima li ona možda sestru, znate li? - Ne znam.
Ništa o njoj ne znam.
Možda vaša misteriozna djevojka dođe na bal.
Zato ste i progurali otvorena vrata, ne? - Satniče.
To je za dobrobit ljudi.
Naravno. Baš sam "plitak".
Bude li došla, što onda? - Reći ćete joj da ste princ.
A, prin može odabrati mladenku po želji.
Ha! - Ha?
Da, "ha."
Znate kako otac i vojvoda žele samo princezu za moju ženu.
Pa, ako je djevojka iz šume toliko šarmantna koliko tvrdite,
možda promijene svoje mišljenje.
Stigao je i dan bala
i cijelo kraljevstvo zadržavalo je dah u iščekivanju.
Vi želite da vam budem kraljica? Tko? Ja?
Jače.
Čvršće!
Jače.
To je to!
Imaš predodžbu, sestro.
Približno tome.
Bit ćemo suparnice za princa.
Što ne znači kako ćemo ići jedna protiv druge.
Naravno da nećemo, draga sestro.
Nikad ne bih pomislila otrovati te, prije bala.
Ni ja kako te baciti iz jureće kočije na putu tamo.
Ili, ja da ti prospem mozak na stepenicama palače kad tamo stignemo.
Sestre smo, u konačnici.
A, krv je mnogo deblja od vode.
Trebamo pustiti princa neka odluči.
Kako izgleda, pitam se?
Kakve veze ima kako izgleda?
Bogat je van pameti.
Pa zar ne bi voljele poznavati ga, prije no se udate za njega?
Nipošto. Mogla bih se predomisliti.
Kladim se kako nikad i nisi pričala s muškarcem.
Jesi li, tavo-glava?
Jesam, jednom.
S gospodinom.
Neki ograničeni, bez sumnje.
Kakav šegrt.
On je šegrt, da.
Svi muškarci su budale, tako mama kaže.
Što prije to naučiš, bolje. - Prvi ples, milostiva?
Prinče iz bajke, zločesti se!
Želim je isprobati. - Ne, ja je nosim. - Ne! Ne!
Ne po prvi put,
Ella je zapravo sažalijevala te dvije urotnice,
koje su jednako bile ružne koliko i ne fer.
Moj princ! - Mene će voljeti!
Ali ja ću biti njegova kraljica!
Kad joj maćeha već nije htjela naručiti i četvrtu haljinu,
bilo je izgledno da Ella nema razloga zašto
ne sašiti sama sebi jednu.
A osim toga, ona je imala i malu pomoć.
Moje drage djevojke
Vidjeti vas tako...
potiče mi vjerovanje kako će jedna od vas uloviti princa.
I pomisao kako imam dva konja u trci!
Usuđujem se reći kako nitko u kraljevstvu neće zasjeniti moje kćeri.
Pepeljugo?
Nije ništa koštala.
Bila je to stara haljina moje mame, znate.
Preuredila sam je sama.
Cinderella bi na bal!
Nitko ne želi sluškinju za mladenku.
Nakon svega što sam uradila...
Ne želim vam ništa kvariti. Čak i ne želim upoznati princa.
I nećeš, ne dolazi u obzir da ideš. - Ali...
sve su djevojke u državi su pozvane,
po nalogu kralja.
Baš na kralja i mislim.
Bila bi uvreda kralju samom
da se nađeš u palači u tim starim prnjama.
Prnje?
Bilo je moje mame.
Žao mi je što ti moram reći...
no ukus tvoje majke je upitan.
Ta, stvar, toliko je staromodna...
praktično se raspada.
Rame je pohabano.
Raspada se na djeliće. - I ovo!
To je smiješni staromodni vic!
Kako ste mogle?
Zar sam imala izbora?
Ne smijem dopustiti da netko poveže moje kćeri s tobom.
To bi im uništilo sve izglede kad bi ih vidjeli kako dolaze sa dronjavom
sluškinjom. Jer si ti baš to.
I to je ono što ćeš uvijek i biti.
Sad upamti moje riječi!
Ti nećeš otići na bal!
Hajde, kreni!
Oprosti mama.
Oprosti.
Rekla sam kako ću biti hrabra, ali nisam.
Ne više.
Više ne vjerujem.
Ispričavam se.
Možete li mi pomoći, gospođice?
Samo koricu kruha, ili ako ima, šalicu mlijeka?
Da.
Da. Da, da. Mislim kako mogu nešto naći za vas.
Zašto plačeš?
Ma nije ništa.
Ništa?
Ništa.
Što je zdjelica mlijeka? Ništa.
Ali dobrota sve čini.
Sad, uistinu te ne bih požurivala ali nema puno vremena, Ella.
Otkud me poznajete?
Tko ste vi?
Tko sam ja?
Mislim kako bi se trebala sama domisliti.
Tvoja sam modra krila.
Ovaj, kuma dobra vila!
Niste to.
Zašto ne? - One ne postoje.
To je izmišljeno za djecu.
Zar nije tvoja majka vjerovala u njih?
Ne reci: ne, jer sam je čula.
Čuli ste je?
Koještarije, koještarije.
Ovako! Sad po redu.
Dozvoli neka se uvučem u nešto komotnije.
Ovo je bolje.
Onda, gdje sam ono stala?
Kako ste... - Da. Da vidimo.
Trebamo nešto što bi podsjećalo na "kočiju."
To korito? - Zapravo baš i ne djeluje "kočijski."
Ne, ne, draže bi mi bilo voće ili povrće.
Uzgajate li lubenice? - Ne.
Dinje? - Zapravo i ne znam što je to.
Artičoke? Kumkvat?
Velike rajčice?
Mi, imamo bundeve.
Bundeve? Ovo će mi biti prvi put.
Uvijek zanimljivo.
Obično se ne bavim tikvicama.
Prekašasto.
Neka pogledam. Eno, tu ćemo. Da. Nož?
Izvolite. - Hvala, draga.
Pozdrav, moj narančasti neobični povrtni prijatelju.
Brzi rez za tebe. Dražesno!
Teška bundeva!
Pazite se, mišići!
Dakle, nema veze. Uradimo to ovdje.
Što, uraditi? - Pretvoriti bundevu u kočiju.
Malo me činiš nervoznom, zapravo. - Da zažmirim? - Pomoglo bi.
Zaboga. Idemo više.
Pa, nešto se definitivno događa.
Znaš, trik je u tome... u stvari, zaboravila sam u čemu.
Ja, mislim, ako to...
nastavi li rasti... - Da?
Čekaj tren.
Ovo vam je bila namjera? - Zar stvarno to misliš?
Bježi, bježi draga!
U zaklon!
Eto ga! Kočija.
Vi ste uistinu moja kuma dobra vila.
Naravno. Ne bih baš za svakog pretvarala bundevu.
A sad, gdje su miševi?
Miševi? - Da.
Miš, miš, miš.
Eno ih. Bibidi-bobidi-bu!
Četiri bijela snagatora.
Gus-Gus, kako lijepo izgledaš!
Ali kako vam je...
Onda, gdje smo stali? Imamo kočiju, konje... lakeji!
Lakej?
Pozdrav dražesni g. Gušter.
Bibidi-bobidi-bu!
Pozdrav!
Zvali ste?
A sad, trebam, kočijaša.
Kočijaša?
Rekla sam "kočijaš"? Mislila sam "guska."
Ne mogu voziti. Ja sam gusak.
Pa, iš!
Svi na svoje mjesto, nemamo vremena za gubljenje.
Idemo!
Kumo dobra vilo!
Da, što je?
Moja haljina.
Ne mogu tamo u ovoj haljini.
Možete je popraviti? - Popraviti?
Ne, ne. Pretvorit ću je u skroz novu. - Ne, molim vas, nemojte.
Ovo je moje mame.
I voljela bih je nositi u palači.
Tako, skoro kao da će i mama biti uz mene.
Razumijem.
Zamjeraš ako je malo dotjeram?
Ako bih dodala malo fine plave? - Može.
Tako.
Predivno je.
Njoj bi se svidjela.
Sad, kreni. odlazi. Brzo!
Zakasnit ćeš!
Ovo mi je skroz strano!
O čovječe.
Zaustavite tu cvjetastu kočiju!
Hvala.
Samo tren!
To su ti najbolje koje imaš?
Ma u redu je. Nitko ih neće vidjeti. - Ne, sve će nagrditi. Brzo, brzo.
Skini ih. U stvari su odurne.
Učinimo nešto novo za promjenu.
Zapravo sam jako dobra s cipelama.
Ali...
Od stakla su?
Da.
Otkrit ćeš kako su jako udobne.
Ella, sad stvarno moraš krenuti.
Kumo dobra vilo? - Što je bilo?
Moja maćeha i djevojke? - Bez brige.
Postarat ću se da te ne prepoznaju.
Sad, krenite.
Sigurno ćeš ići na bal.
Izvolite. Tako lijepo.
Daj prestani blebetati.
Ella! Umalo zaboravih.
Upamti, čarolija će trajati toliko dugo,
dok posljednja jeka, posljednjeg zvona, zadnjega udarca ponoćnog zvona se čuje.
Kad čarolija prestane
sve će se vratiti u ono kako i što je bilo i prije.
Ponoć? - Ponoć.
To je i više nego dovoljno vremena.
Odlazi onda. - Hvala.
Hvala.
Gusane, kreni!
Doviđenja!
Lusteri, podiži!
Princeza Mei Mei od Fujian.
Princeza Shahrzad od Seljuqs.
Vaše veličanstvo!
Princeza Chelina od Zaragosa!
Princeza Imani od Shona!
Princeza Hiina od Krizantemina trona!
Gospa Tremaine i njene kćeri.
Dama Tremaine i njene kćeri.
Ja sam Drisella.
A, ja sam Anastasia.
Ljudi vole znati. Ja sam ona pametnija. - Ja sam prelijepa.
Vrlo pametna gospođica Drisella,
i vrlo lijepa gospođica Anastasia.
Dajte dolazite!
Lord Veneering.
Koga tražiš?
Nikoga.
To je ona djevojka iz šume, zar ne?
Stoga i ova darežljivost s pozivnicama. - Oče, ovo je zbog naroda.
Znam da voliš ljude, Kit.
Ali isto vidim i da ti je zavrtjela glavom.
No, tek si je jednom sreo, u šumi.
Tražiš od mene, da oženim onu koju ću jednom sresti, večeras.
Princezu. Princeza ili ništa.
Ostavite vrata! Još jedna stiže.
Dozvolite, predstavljam vam njeno veličanstvo,
princeza Chelina od Zaragosa.
Zgodni ste baš kao na vašoj slici.
A, vaše malo kraljevstvo je očaravajuće.
Nadam se kako princezi naše "malo kraljevstvo" neće stvarati tjeskobu.
Gospođice Ella.
Hvala vam.
Premrla sam od straha, g. Lizard.
Samo sam djevojka, ne princeza.
A i ja sam samo gušter, ne lakej.
Uživajte dok traje.
Vaše veličanstvo, Vaša kraljevska visosti,
milostivi, dame i gospodo,
ugledni posjetitelji i narode ove zemlje
princ će sad odabrati partnericu za prvi ples.
Neka naš bal počne!
Ispričavam se.
Tisuću isprika, vaša kraljevska visosti.
Ne znam što je to bilo.
Gospodine Kit.
To si ti,
zar ne?
Upravo tako.
Vaša visosti...
Ako mogu,
zapravo,
bilo bi mi najveće zadovoljstvo,
učinite li mi čast, da vas otpratim za...
prvi...
Ples?
Da, ples.
Baš to.
Svi gledaju u tebe.
Vjeruj mi, svi oni gledaju tebe.
Tko je ona?
Nemam pojma.
Tko je to, mama?
Nisam posve sigurna, ali ovo ne sluti na dobro.
Ima predivnu haljinu. - I tako je lijepa. - Usredotočite se!
Vi morate princu zavrtjeti glavom! Sad, idite tamo!
Ali nitko nas nije pozvao za ples. - Gospodo.
Mogu li vam predstaviti svoje kćeri, Anastasia, Drisella. - Mademoiselle.
Idite!
Osmijeh.
Dođi samnom.
Tamo je. Osmijeh.
Dakle, ti si vladar!
Ne "princ", tog tipa.
Mnoštvo je vladara u svijetu. Ja sam tek princ.
Ali, i ne zoveš se stvarno Kit.
Dakako da je, moj me otac uvijek tako zove,
pogotovo ako je ozlovoljen samnom.
Ali, nisi šegrt.
Jesam. Monarhov šegrt.
Još uvijek učim moje zvanje.
O, čuda!
Čuj, molim te, oprosti mi.
Pomislio sam kako bi me drugačije gledala ako znaš.
Zamijenio sam te za dobru, časnu domaću djevojku, a sad vidim kako nisi
htjela preplašiti malog vojnika.
Nisam imala puno šanse za to.
Nema više iznenađenja?
Nema više iznenađenja.
Jesi li to ti?
Mrzim svoje portrete. Vjerojatno i ti?
Mene nikad nisu portretirali.
Ne? Trebali su.
Tko je ona? - Bez imena, vaša milosti.
Niste je pitali?
Ostao sam bez daha, vaša milosti, od bezbrojnih predstavljanja.
Princeza Blodwyn od Llanfairpwllgwyngyll...
Zašuti, molim te? - "Zašutjeti." Naravno.
Za ne povjerovati!
Ne! Ne ta!
Zar im nećeš nedostajati na balu?
Možda.
No, ostanimo još malo.
Što nije u redu?
Kad se vratim,
pokušat će me spojiti s damom po njihovom izboru.
Očekuju da se oženim za ojačavanje.
Oh, a čije ojačavanje?
To, je dobro pitanje.
Pa, sigurno imaš pravo na svoje srce.
Moram to uvijek podrediti kraljevim željama.
On je mudar vladar i voljeni otac.
Pa, možda promijeni svoje mišljenje.
Bojim se kako nema dovoljno vremena za to.
Jadni Kit.
Ljudi govore da je princeza.
Našeg princa je dobrano zaintrigirala.
Direktno mu je pristupila.
Morate cijeniti njenu djelotvornost.
Ali zacijelo, ako je princeza, onda je to dobro.
Već sam ga obećao za ženidbu, sa princezom Chelinom.
Ali...
Ispričavam se, vaša milosti.
Nisam imala namjeru ometati.
Ne, vi ste ta koja treba moju ispriku, gospođo.
Vaša tajna je sigurna samnom.
Nikome nikad nisam pokazao ovo mjesto.
Tajni vrt.
Sviđa mi se!
Izvoli.
Ne, ne bih trebala.
Naprotiv.
Ne bih smjela. - Naprotiv.
Hoću.
Smijem li? - Molila bih.
Načinjene su od stakla.
A, što ne?
Dozvoljavaš?
Hvala.
Eto.
Zašto mi ne bi rekla, tko si uistinu?
Budem li, mislim kako će se sve promijeniti.
Ne razumijem. Pa bar mi reci svoje ime.
Zovem se...
Moram otići.
Teško mi je objasniti.
Gušteri i bundeve, te ostalo.
Čekaj!
Gdje si krenula?
Bio si strašno fin.
Hvala ti za predivnu večer. Uživala sam.
Svaki trenutak!
"Gušteri i bundeve."
Ispričavam se.
Oprostite! Mnogo mi je žao.
Moj Bože!
Moj prinče!
Nije ona ta prava!
Treba njeno ime!
Znam da treba njeno ime. - Njeno ime, vi lude. Doznajte ga!
Ovo je zaista zaboljelo!
Vaše veličanstvo. - Mlada damo.
Strašno mi je žao. - Mislim kako nema razloga, draga moja.
Željela bih reći, vaše veličanstvo, vaš sin Kit, najdraža osoba koju sam upoznala.
Tako dobar i hrabar.
Nadam se kako znate koliko vas voli.
Ispričavam se!
Čekaj!
Kamo ćeš?
Požurite, požurite!
Vrati se!
Požurite!
Požurite, molim vas g. Gusan!
Čekaj!
Pazi!
Satniče, mog konja - Ne!
Možda je to neka spletka kako bi vas izvukli iz palače.
Vaš otac vas treba tu.
Satniče!
Bilo mi je kao u dobra stara vremena. Vi sad trebate tamo odabrati jednu, zar ne?
Da, trebam.
Požurite, gospodine Gusan!
Hajde!
Pažljivo g. Gusane!
Oh!
Vi tamo! Stanite u ime kralja!
Loše tempirano.
Stoj tamo! - Znam što ću!
Da!
Otvarajte ovu stvar!
Ne, ne, ne.
Oprostite.
Vidjet ćete kako je vrlo udobno.
Ušutite!
Pepeljugo! - Pepljugo! - Moramo je probuditi.
Pepeljugo!
Probudi se lijena kosti!
Čaj i pladanj keksa.
Dobrodošle natrag! - Izgledaš živahna! - I mokra!
Bila sam na kiši kako bih se oraspoložila.
Tipično. - Čaj.
Nismo pričali putem pukih riječi. Duše su nam se sastale.
Točnije, moja duša s prinčevom.
Tvoja duša je bila okovana hranom. - Nisi ga vidjela kako pleše sa mnom.
Pleše s tobom? Čak ni riječ ti nije rekao.
Nije to bila naša greška, majko. Sve zbog te djevojke. - Tajanstvene princeze.
Tajanstvena princeza?
Ajme meni, koji šarmantan naziv.
Nije ona princeza.
Nego nekakav dotjerani uljez koji je napravio spektakl od sebe.
Vulgarna, mlada djevojčura, umarširala ja ne bal, bez pratnje,
i na užas svih bacila se na princa.
A, on je zapravo i plesao s tom ružnom stvari.
Da? - Da. Bilo je to jadno.
On je bio suviše pristojan da je otpravi van, pred svima.
Ali kako bi nas poštedio neugode
odveo je nasamo. - I otpravio je. - No ona je odbila otići, ali
su je onda dvorski stražari hvatali na zabavi.
Žao mi je princa. Koji loš ukus.
Baš zavrjeđuju jedno drugoga.
Pa, nije važno, djevojke.
Bal je i onako tek maskarada.
Princ nema slobodu oženiti se iz ljubavi.. On je obećan princezi Chelini od Zaragosa.
Veliki vojvoda mi je sam to rekao.
Pa to je jako nepošteno.
Da.
Tako svijet funkcionira.
Opet pozdrav.
Hvala vam na pomoći.
Stvarno je bilo kao u snu.
Bolje nego u snu.
Ella nije mogla dočekati da sve zapiše što se dogodilo,
kako bi sve u potankosti upamtila
upravo onako kako bi ispričala majci i ocu
o balu u palači i njenom sastanku s princom.
Ponajviše, princ.
Došao si.
Dobro.
Oče.
Ne odlazi.
Moram.
Ne trebaš biti sam.
Uzmi nevjestu.
Princezu Chelinu.
Što ako ti zapovjedim to?
Volim te i poštivam, ali ne bih.
Vjerujem kako ne moramo tražiti van naših granica
za snagu i vodstvo.
Ono što trebamo pred nama je.
A trebamo hrabrost i plemenitost to vidjeti.
Upravo tako.
Postaješ svoj čovjek.
Dobro je.
Pretpostavimo, ovo malo vremena što mi je ostalo
mogu postati otac kakvog ti zavrjeđuješ.
Ne trebaš se ženiti zbog jačanja.
Moraš se oženiti zbog ljubavi.
Nađi tu djevojku.
Nađi je.
Onu o kojoj svi govore.
Zaboravljivu,
koja je izgubila cipelu. - ...izgubila cipelu.
Budi veseo, dečko.
Hvala oče.
Hvala tebi, Kit.
Volim te, sine.
Volim te oče.
Jednog dana kad je prošlo žalovanje,
objavljen je proglas.
Počujte! Počujte!
Počujte!
Neka se zna kako naš novi kralj
ovim izjavljuje svoju ljubav
Misterioznoj princezi
koja je nosila
staklene papuče na balu.
I zahtjeva neka se predstavi na dvoru
nakon čega, bude li ona željela,
on će je odmah... oženiti.
Uz sve ceremonije koje tome i priliče.
Tražiš li ovo?
Mora biti i opaka priča koja ide uz ovo.
Hoćeš li mi je ispričati?
Ne?
Onda dobro.
Onda ću ja tebi ispričati jednu.
Bila jednom,
predivna mlada djevojka,
koja se udala iz ljubavi.
Imala je i dvije voljene kćeri.
Sve je bilo dobro.
No, jednog dana, njen suprug,
svjetlo njenog života, umre.
Sljedeći put,
uda se zbog dobrobiti njenih kćeri.
Ali taj čovjek, također, bude joj oduzet.
A ona bude osuđena gledati svaki dan njegovu voljenu kćer.
Nadala se udati jednu od svojih lijepih...
glupih kćeri za princa.
No njemu je pamet zavrtjela djevojka sa staklenim papučama.
I tako,
ja ću živjeti nesretna do kraja svog vijeka.
Mojoj priči se izgleda primakao kraj.
Sad, ispričaj mi ti svoju.
Ukrala si je?
Ne.
Data mi je. - Data tebi?
Data ti je. Nikad ništa nije poklonjeno.
Za sve moraš plaćati i plaćati.
Nije točno.
Ljubaznost je besplatna. Ljubav je besplatna.
Ljubav nije besplatna.
Dakle, ovako ćeš ti platiti meni.
želiš li imati za čim žudiš
Nitko ti neće vjerovati, prljava sluškinja bez obitelji,
polaže pravo na prinčevo srce.
No sa poštovanom gospođom koja bi te predvodila,
ne bi bila zanemarena.
Kad se udaš,
mene ćeš postaviti za voditeljicu dvora.
Anastasiu i Drisellu spojit ćemo s dvojicom bogatih Lordova.
Ja, ću savjetovati tog dječaka.
Ali on nije dječak.
A, tko si ti?
Kako ćeš ti upravljati kraljevstvom? Najbolje to meni prepusti.
Na taj ćemo način svi dobiti što želimo.
Ne.
Ne?
Nisam mogla zaštiti mog oca od tebe ali hoću princa i kraljevstvo.
Bez obzira na posljedice po mene.
Pa, to je greška.
Ne!
Zašto?
Zašto si tako okrutna?
Ne razumijem.
Trudila sam se biti ljubazna prema tebi.
Ti? Ljubazna prema meni?
Da.
Smatram kako nitko ne zaslužuje da ga se omalovažava kao ti mene.
Zašto to radiš?
Zašto? - Zašto?
Jer si mlada, neiskvarena i dobra.
A ja...
Ne!
Mogu li vas pitati otkud vam ovo?
Od dronjave sluškinje s mog posjeda.
Misteriozna princeza je pučanka.
Možete zamisliti kad sam otkrila njezino izvrdavanje kako sam bila užasnuta.
Nikome niste ovo rekli? - Čak ni svojim vlastitim kćerima.
Nitko nikad ne mora saznati istinu.
Kraljevstvo ste poštedjeli vrlo velike neugodnosti.
I, onda bi trebala i nastaviti u toj maniri.
Vi to meni prijetite?
Da.
Dakle što želite?
Željela bih biti grofica.
A, potrebujem i povoljne brakove, za moje dvije kćeri.
Dogovoreno.
A, djevojka?
Radite što vas volja.
Meni ona nije ništa.
Gdje? - Odbačeno kraj puta.
A onda ste je našli? - Djevojku? Ne, nestala je.
Mora biti razlog, što je nestala.
Možda je bila spriječena da progovori. Ne gubi srce, Kit.
Naprotiv, riješite se srca i steknite mudrost.
Narod mora znati kako je kraljevstvo sigurno.
Kako kralj ima kraljicu, a zemlja će imati nasljednika.
Žele se suočiti sa sigurnom budućnošću!
Slažem se! Onda se osvjedočimo.
Ja sam kralj.
I kažem da ćemo tražiti Misterioznu princezu,
pa čak i ako ona ne želi bit pronađena. Ja je moram opet vidjeti.
No ako je ne pronađemo,
za dobrobit kraljevstva, morate oženiti princezu Chelinu.
Za dobrobit kraljevstva.
Vrlo dobro, slažem se.
Ali vaše veličanstvo...
Ali nećete žaliti napora.
Vaše veličanstvo, naravno. Imate moju riječ.
Sljedeća.
Papuča je proputovala uzduž i poprijeko kraljevstva,
i posjetila svaku djevojku, bila plemkinja ili pučanka... ili između toga.
Oh, Gospode! - Vi ste prvi, gospođo.
Pa, rado ću pristati.
Tako. Rekoh. Gdje me želite?
Gore! I gore sam.
Pažljivo, malo su mi natečene. Dugo...
To je kvasac.
Veliki vojvoda je bio vjeran svojoj riječi.
Nije štedio truda kako bi prikazao princu
kako je Misterioznu princezu nemoguće pronaći.
Pristaje!
Ne pristaje ti. - Pristaje! - Ne odgovara. - Moja je!
Ja sam Misteriozna princeza! - Vraćaj cipelu.
Oduzmite joj cipelu! - Ne uzimajte mi je, molim vas!
Molim vas, to je moja cipela.
Mjesta za papuču!
Mogu li probati na drugu nogu? - Ne bih rekao.
Ma što god pokušavali,
čarobna papuča je odbijala odgovarati čak i najprihvatljivijim djevojkama.
Mi ćemo vam naći Misterioznu princezu!
Što ne valja, satniče?
Nismo našli djevojku.
Razočarat ću našeg kralja.
Ma dajte! Ne gubite srčanost.
Ima još jedna kuća.
Moramo pogledati ispod svakog kamena.
Konji! - Konji!
Majko, evo naše prilike!
Pustite ih unutra!
Gospodo! Kojeg li divnog iznenađenja.
Trebamo trenutak vašeg vremena, dobra damo.
Pa dakako, vaša milosti.
Izvolite, ovuda.
Ella nije znala tko je u prizemlju.
Nit je bilo briga. Zasigurno nitko nije došao nju vidjeti.
Jacqueline, prestani!
Smanjila se.
Pokušaj opet.
Dosta!
Moraš me voljeti...
Mada je Ella bila tužna, duh joj nije bio slomljen.
Znala je kako će bal,
i njeno vrijeme s princem,
postati lijepa, daleka uspomena,
poput one, njenog oca i majke,
i predivnog djetinjstva.
Pristaje mi!
Niste imali sreće, gospođice.
Naš zadatak je obavljen, satniče.
No sudba nam sad bude možda naklonjena, djevojke.
Doista, gospođo.
Kad budem kralj dili, dili
Ti ćeš biti kraljica
Lavanda je zelena dili, dili
Lavanda plava
Ako me voliš
Dili, dili
I ja ću voljeti tebe
Neka ptice pjevaju dili, dili
I nek se jaganjci igraju
Mi ćemo bit na sigurnom dili, dili...
Čujete li vi ovo, vaša milosti?
Ostavimo to, satniče.
Samo trenutak.
Gospođo, nemate drugih djevojaka u kući?
Niti jedne.
Onda je vaša mačka naučila pjevati?
Bilo nam je i previše predstava, satniče. Ostavimo to.
Ali ona laže, vaša milosti.
Glupost. Vjerujem gospođi. Odlazimo.
Veliki vojvodo!
Vaše Veličanstvo.
Umilnog pjevanja. Tjera vas da se zadržite bar malo.
Vaše veličanstvo, ja, ja nisam znao... - Satniče, budite ljubazni pa pogledajte.
Bit će mi zadovoljstvo, vaše veličanstvo.
Ako me voliš dili, dili
I ja ću voljeti tebe
Eto! Vidite?
Rekla sam kako nije nitko od važnosti.
Mi ćemo to odlučiti.
Gospođice.
Od vas se traži i zahtijeva da se predstavite svome kralju.
Zabranjujem ti da to uradiš!
A, ja zabranjujem vama da njoj zabranjujete!
Tko ste vi pa sprječavate časnika u službi kralja?
Jeste li carica?
Svetica?
Božanstvo?
Ja sam joj majka.
Nikad nisi bila
i nikad mi ne bi mogla biti moja mama.
Pođimo sad, gospođice.
Sjeti se tko si, ti bijednice!
Hoće li to što je bila, tko doista je, biti dovoljno?
Ovog puta nije bilo čarolije, koja će joj pomoći.
Ovo je moguće najveći rizik koji bi bilo tko od nas poduzeo.
Da nas vide u pravom svijetlu.
Imaj hrabrosti i budi plemenita.
Tko si ti?
Ja sam Pepeljuga.
Vaše veličanstvo,
nisam princeza.
Nemam kočije,
nemam roditelje,
i nemam miraz.
Čak ne znam ni hoće li ta predivna papuča pristajati.
Ali,
bude li,
hoćete li me uzeti kakva i jesam?
Poštena djevojka koja vas voli.
Naravno da hoću.
Ali jedino ako me ti uzmeš onakvog kakav sam ja doista.
Šegrt koji se uči svom zanatu.
Molim te.
Pepeljugo! - Ella!
Moja draga sestro! Oprosti.
Mnogo nam je žao.
Hoćemo li?
Opraštam ti.
S oprostom ili bez,
Pepeljugina maćeha i njezine kćeri
uskoro su otišle s Vojvodom,
i nikad više nisu stupile nogom u kraljevstvo.
Oni su voljeli jedni druge.
Morat ćemo imati tvoj naslikani portret.
Ne. Mrzim svoje naslikane portrete.
Budi ljubazna.
I imaj hrabrosti.
I sve će biti u redu.
Spreman si?
Na sve, sve dok si uz mene.
Moja kraljice.
Moj Kit.
I tako su se Kit i Ella vjenčali,
i mogu vam reći, kao njena kuma dobra vila,
kako će ih ubrajati u
najpoštenije i najblaže vladare od svih znanih kraljevstava.
A, Ella je i dalje vidjela svijet, ne kakav jeste,
već kakav bi trebao biti,
samo ako vjerujete u hrabrost
i plemenitost i povremeno,
u trunčicu čarolije.
Prijevod za Martu
Gdje su svi otišli?
Preuzeto sa www.titlovi.com