www.titlovi.com
Ne znam, izgleda da u poslednje vreme radi naporno.
Vežbe postaju dosta teže
i potrebno je dosta truda i mnogo trčanja.
Znaš koliko volim trčanje. Ne znam.
Da, čula sam da večeras ima neka žurka, ne znam da li ću ići.
Možda ću sedeti u Robijovom podrumu
dok vi budete u vešernici.
Kog Marka, Marka Mendole?
Nebitno. Čuvam decu.
Da, opet.
Ne znam, možda. Koliko ćeš se zadržati?
Zdravo, izvini. -Moram da krenem.
Znate li gde je pošta? -Pošta?
Nisam baš spretna oko orijentacije...
Zdravo.
Možete li da me odvezete do pošte?
Ti si Ana? -Da!
EMELI
Džejkobe, možeš li sići dole?
Sad će tata da ti dođe sa novom dadiljom.
Siđi da mi pomogneš oko tvog brata.
Ćao, mama!
Zdravo.
Ti si sigurno Ana. -A vi ste gospodin Tomson?
Da, da, zovi me Den. Drago mi je da smo se upoznali.
Da, Megi je manje pouzdanija od kada je skinula protezu.
Ne znam kakve to veze ima.
Večeras je godišnjica meni i mojoj
supruzi, tako da ćeš nam stvarno dobro doći.
Srećna vam godišnjica.
Hvala. Hvala.
Dakle, deca su se igrala sa Abotovim devojčicama.
Sa Ešli i kako se beše zvaše ona ćutljiva?
Zaboravio sam. Ja ih zovem Pospanko i Ljutko.
Pospanko i Ljutko, lepo.
Naša deca imaju tendenciju da budu više energičnija.
Divna su i odlična deca.
Samo su...
A tu je i naše najstarije dete.
Ima 11 godina, ide u srednju školu
i znaš... sve pada u vodu.
Znaš na šta mislim? Nema veze, mogu izdržati sa 11-godišnjacima.
Da, Megi kaže da baš znaš oko dece.
Imaš Fejsbuk stranicu i sve.
Video si moju stranicu? -Ne, ne. Nisam...
Jedva i da upalim kompjuter.
Nemam jedan od onih. Previše je tu razmena.
Ali možda Džojs ima.
A koliko godina imaju ostala dva?
Seli je upravo napunila 9, samo što je proslavila rođendan.
I Kristofer 4 godine.
On je... Pravi slatkiš.
Nećeš imati problema s njim.
Lepe su to godine.
Vrati mi je, Kristofere! -Deco, polako.
Mama?
Je li nova dadilja žensko? -Da, jeste.
Volim kad nisam jedino žensko sve vreme.
Ne možeš me uhvatiti! -Društvo!
Društvo. Ne, ne. Nema skakanja. Hajde, siđite dole.
Džejkobe! Hej!
Džejkobe! -Dobro sam, mamice.
Idiote! -Džejkobe.
Znaš šta? -Šta?
Daj mi je.
Džejkobe!
Daj mi je! -I dalje će me gnjaviti!
Neće prestati, nisam ja kriv.
Daj mi igricu.
Kod mene će biti do vikenda. -Zašto?
Ne mogu više ovako s tobom.
Hoćeš da ti plaćam dadilje dok ne kreneš na koledž?
Da.
Sviđalo ti se ili ne, ti si stariji,
i treba da odrasteš.
Više nisi mali.
Džejk će nas čuvati.
Začepi, klipane. -Hej!
Džejk. Jesi tu?
Javi se! -Da. Haui, šta hoćeš?
Hoćeš da dođeš da vidiš kako igram novo Mračno carstvo?
Ne, ne, ne mogu. Čekam dadilju.
Megi dolazi?
Sad je lepša kad je skinula protezu.
Ne, ne dolazi Megi. Neka nova.
Njena najbolja drugarica ili neko.
Mama mi je rekla da pazim na sestru posle škole
dok se ona ne vrati s posla a rođen sam tri meseca posle tebe.
Bravo za tebe. -Sećaš se kad su moji rođaci otišli na putovanje u Nevadu?
Pa doneli su mi nešto što će ti pomutiti um. -Šta to?
Sakrio sam u tvojoj kućici na drvetu. Nađimo se tamo kasnije.
Važi.
Razmisliću o tome. -Gotovo.
Dušo?
Dušo, kako ide?
Dušo? Dobro.
Zdravo, ja sam Džojs. -Zdravo.
Drago mi je da sam vas upoznala. Kuća vam je
predivna. -Žao mi je što je pomalo neuredno.
Silazim odmah. -Dobro.
Hoćeš li me zagrliti pre nego što odemo? -Tatice!
Nedostaješ mi. -Hvala. I ti meni.
Mirišeš smešno, tata. -To je kolonjska voda. Tvoja mama mi je donela.
Šta je kolonjska voda? -To ti je kao parfem za tatice. -Da.
U redu, društvo. Ovo je Ana, ona će vas čuvati
večeras. Ana! -Zdravo. -Ja sam Seli. -A ja Kristofer!
Ovo je moj brat Kristofer. -Zdravo, Kristofere.
A ko je to? -Crveni nosić.
Crveni nosić. Dobro. -On mi je bio... -On mi je bio...
Ne, bio je Džejkov,
kad je bio mali, pa onda Selijin, a sada je moj.
Izgleda da vas on puno voli. -Da, voli nas.
Kris i Sel su bebe.
Nisu mi potrebni ovde.
Znaš, ovo je specijalna noć
za tvoju mamu i mene.
Kad se vraćate? -Džejk će biti u nevolji.
Zaspaćeš.
Siđi dole da upoznaš novu dadilju.
Već su večerali ali ako ogladne mogu uzeti nešto.
Ima kolača, krekera, bombone su u kredencu.
Mora da ima i šargarepa za bebe u ostriji. Da, one su...
Ostavila sam ti broj restorana... -Ja imam hrčka. -I broj mog telefona.
Zove se admiral Vabls. -Stvarno? Upoznaj me sa njim.
Imaju li deca telefone? -Nema telefona do srednje škole.
Tako je, porodično pravilo.
Ali slobodno me nazovi i pitaj šta god ti zatreba.
Važi. -Silazim. -Tatice!
Šta ono još treba da zna? -Da vidimo.
Verovatno će te gnjaviti
da ih pustiš da se igraju u garaži.
Ne puštaj ih. -Šta je u garaži?
Džip Korveta iz 1973. koji sam sam obnovio.
Pa... -Lepo. -Da.
Bušen je i glađen za 383.
Oko 400 konjskih snaga ima u tom... -Zar nismo u žurbi?
Da, da, jesmo.
Vozićemo se kombijem.
Spavanje je u devet sati.
Džejkob može ostati do pola deset ali samo da bi čitao.
Treba da se odmore jer su danas imali fudbalski trening.
Ova mala je išla na balet.
Imaju li neke alergije i piju li neke lekove za koje treba da znam?
Ne, nemaju. -Dobri geni.
Moraš gledati Kristofera dok pere zube.
Ili će pojesti celu pastu. Evo i njega.
Ovo je Džejk, on je najstariji. -Džejk, ovo je Ana, nova dadilja.
Zdravo, Džejk.
Reci joj zdravo.
Zdravo. -Bogat razgovor.
Ljut je na mene jer sam mu oduzela
kako se ono zove, ručni DX uređaj.
Gde mi je kaput? Je li gore ili gde već? -Tačno ispred tebe.
U redu deco, okupite se.
Gde je Kristofer? Kristofere!
Godišnjica vam je!
Reci laku noć. -Laku noć. -Noć noć!
U redu, slušajte vas troje:
Ana će vas nadgledati, u redu?
Budite dobri i radite šta vam ona kaže.
Jasno? -Jasno.
Jasno, jasno!
Laku noć, društvo. -Laku noć.
Kući smo u 11. -Da. -Uživajte u obroku. Srećna vam godišnjica!
Hvala. Ćao društvo, volim vas! -Volimo vas.
I ja tebe!
Šta ćemo da igramo?
Hoćemo da crtamo? -Ne.
Šta ćemo onda? Možemo igrati karte?
Možemo da se šminkamo. -Ne! Ja sam dečak!
Možemo li dobiti sladoled?
Hajde da se igramo oblačenja!
Da, igraćemo to!
Dolaziš li, Džejkobe?
Ne trudi se. Džejkob se više ne igra sa nama.
Oblačenje je za devojčice, Krise.
Koju majicu da obučem?
Ovu, ovu ili ovu? -Tu!
Koju? -Ovu.
Ovu? -Prelepa je! To je najbolja krpljena haljina koju sam ikad video!
I onda je ona postala kraljica.
Tako da nisu mogli da se odluče koja će biti sledeća...
Zašto onda nisu igrali "papir, kamen, makaze"?
Ne mogu oni da igraju "papir, kamen, makaze". -A, da.
Morali su da se dogovore između sebe.
Hej, društvo.
A šta ako ti kažem da ne moraš biti dečak,
ili devojčica, ili čovek ili ama baš ništa?
Možeš biti šta god ti želiš.
Sve što trebaš da uradiš je da se pretvaraš.
Jer pretvaranje je super moć koju svi mi imamo.
Kad se pretvaramo, možemo biti svako ko želimo.
I ako ste baš dobri u tome,
ljudi neće ni primećivati da se pretvarate. -Hoću da igram to!
Važi.
Lepa soba.
U redu je.
Mužjak lemura, je li?
Jesi nekad pročitao Smrt poroka?
Ne.
Mama i tata kažu da tu ima previše nasilja.
Pa, roditelji nisu sad kod kuće,
zar ne?
Vidimo se kasnije?
Nikada se nisam osećala lepše sa nekim
koga ne poznajem.
Ana mi deluje kao pristojna devojka.
Da, primetila sam.
Deca će biti dobro, u redu?
Džen Abot je rekao da Ani ide dobro sa devojčicama
a oboje znamo da su kao noćne more.
Večeras smo sami.
13 godina.
Brak nam je tinejdžerski.
Mislim da smo zaslužili da izađemo.
Slažem se.
Nova haljina? -Da. E sad si primetio.
Primetio sam ja i ranije.
Samo je malo potrajalo da se polaroid razvije.
Hvala ti.
Ja sam princeza Petalsong.
Moje lišće vibrira, moje voće je kiselo, i moji korenovi su duboki.
Ona je iz Začarane šume. Sa TunTjuba?
Mamica mi ga je kupila. To mi je omiljeni šou.
Zastrašujući Bronto!
Pogledaj kako se pod trese dok se kreće.
Za ime boga?! Gde su oni mamini jastuci?
Šta je to na tebi? -Dukserice.
E ovo je pretvaranje.
A ne nešto iz kutije što ti je mama donela.
Uništio je mamine jastuke!
Ponekad je dobro uništiti stvari iz zabave.
Bravo, Kristosauruse.
Džejkobe!
Tatina stara uniforma!
Džejkob se pretvara pred nama!
Ostavi me na miru. -Skini to.
Ana, ne bi trebalo da se igramo sa ovim stvarima.
Pa Sel, mama i tata nisu ovde, zar ne?
Tako je. Nije fer.
Hej, treba da se pretvaraš da bi bila neko!
I jesam.
Kako to misliš?
Ja sam fotografer!
Putujem svetom i slikam neverovatna stvorenja.
Kristofere, šta rade dinosaurusi?
Sede i jedu meso!
Tako je.
Nasmeši se.
U redu, brzo se okreni, Princezo.
Predivno. Ustani.
Hajde, veliki.
U redu, stanite zajedno.
Podigni taj trofej iznad glave. Ali ne kao da si ti pobednik,
nego kao da hoćeš da ga razbiješ o njenu glavu.
Seli, nemoj se smejati.
Bez smejanja.
Tako.
Jesi ti ovo napravio? -Da, jesam.
Odakle ti vremena za ovo?
Imam dovoljno vremena odem na ručak
i pobegnem od Vinija.
Vini! -Sećaš se Vinija?
Vini. Imao je 75 godina kad smo ga upoznali.
Koliko sad ima godina? -Vini je imao 75. -Znači sad ima 104.
Sećaš se šta je rekao? -Ne.
Crveno je za strast.
Belo je za dugovečnost.
Tačno.
Imamo to.
Imamo oba. -Ne želim više ovo da igram.
Da, igraćemo nešto drugo. -Važi.
Hoćemo žmurke? -Nećemo!
Nećemo! -Nećemo! -Džejk hoće!
Ne. Ne, ne, neću da igram.
Neću... neću da igram.
Ne želim da igram. -Hajde, Džejk.
Zar ne želiš da me nađeš?
Sto... devedest devet...
devedest osam...
devedest sedam...
Nema žmurenja.
Devedest osam,
devedeset sedam,
devedest šest,
devedest pet,
devedest četiri, devedest tri,
devedest dva,
devedeset jedan,
devedest, osamdeset devet,
osamdeset osam, osamdeset sedam,
osamdeset šest, osamdeset pet,
sedamdeset, šezdeset devet,
šezdeset osam,
pedeset osam,
pedeset sedam, pedeset šest,
pedeset pet,
pedeset četiri, pedeset tri,
pedeset dva, pedeset jedan,
pedeset...
trideset devet,
trideset osam, trideset sedam,
trideset šest, trideset pet,
trideset četiri,
trideset tri...
Deset, devet,
osam, sedam, šest, pet, četiri, tri, dva, jedan!
Spremni ili ne, ja krećem!
Gde bi mogli da budu?
Našao si me.
Džejk?
Džejkobe?
Hej.
Hej, hoćeš li mi naći novi tampon?
Šta?
Dobila sam.
Znaš šta je to, zar ne?
Da.
Pa gde tvoja mama drži svoje stvarčice?
Ovo?
Ne, to je kad tvoja mama dobije infekciju.
Piše "Pamtaks".
Koja boja?
Zelena.
Možeš li da otvoriš?
Dobro.
Hvala ti.
Čoveče!
Džejk. Uđi, Džejk.
Džejk!
Džejk. Uđi, brale.
Drugar, moraš doći da vidiš ovo.
Haui... -Hej.
Mislim da sam video svoju prvu Kinesku rupu.
Već znaš da ćemo morati
da "porazgovaramo" s njim.
Kakav razgovor?
Razgovor.
Da. -Ne. Da. -Ne želim da razmišljam o tome.
Ne mogu ga čak ni zamisliti sa dlakama ispod pazuha.
Znaš onog malog Stivija, klinca iz ulice? -Da.
Ima već početničke brkove. -Početnički brkovi... -Da.
Došlo je ludo vreme,
posebno kad si poslednji koji treba da proklija.
Misliš da ga ismevaju? -Ne.
Bolje da ne rade to. Nokautiraću ih ako budu ismevali moje dete.
Džojs... -On je moje dete!
Pa tvoje dete ima baš interesantnu istoriju pregledanja.
Hej! Vrati mi ga! Umalo da se spopetljam!
Ana! Reci mu da mi vrati!
Nemoj kukati, Seli. -Da, Sel. Stvarno?
Kristofere! -Uzmi drugi kolač.
Smiri se, u redu? -Ali imala sam porodične kolačiće
potom je tata hteo da ih ubaci u akvarijum,
i sad niko više ne može da ih uzme!
Svako ih može uzeti. Imamo celo pakovanje kolača, tako da...
Uzmi drugi. -Da, uzmi.
Da Sel, ovde je celo pakovanje kolača.
Da, pogledaj ove...
Džejkobe!
Toliko kolača.
Ana! Uradi nešto! Mnogo opcija.
Mogu li uzeti jedan? Molim te.
Ja želim đus.
Imaš đus. -Hoću onaj đus.
Uzmi ga sam. -Dobro.
Sad znaš da je tvoj DNK sastavljen od ovih kolača...
Pretpostavljam da ćeš ih sve pojesti. -Nije fer!
Stvarno? -Da.
Zaista to mislim. Pojedi ih sve.
Hajde. -Šta?
Ukusni su? -Da. -Ne mogu da verujem!
Mogu li uzeti malo mleka?
Ne dok ih ne pojedeš.
Najbolja dadilja...
Koja ti je omiljena boja? -Crna.
Crna? -Da.
To je i moja omiljena boja.
Šta kažeš da odemo i raspoložimo tvoju seku?
Važi.
Čoveče, ko je od vas uzeo pogrešnu četkicu?
Kakvo se to remek delo sprema?
Dobro.
To je ta. -Ne, ne.
Vidiš da je plavo ispod zelenog šešira.
I sad smo dobili plavu cvetnu stabljiku.
Hej, Džejkobe.
Ako otvoriš svoj um reći ću ti... -Očaravajuće.
Dakle, ovo je cvetna kraljica.
Kraljica!
A ovo je onda Princeza. -Ko je kralj?
Nema kralja. -Kraljevska porodica. To je dom kraljica.
Hej Ana, vidi ovo.
Da. Kristofere, šta je ovo?
Napad maslina ubica! Šta se desilo ovom momku?
Misliš ovom? -Da. -Nagazio je na trag od kandži monstruma.
To je trag od kandži
a ovde mu je izgrizao ruke u noge.
Hej Ana, hoćeš da mi pomogneš da nađem pitona?
Možemo li i mi? -Ja neću. Ne, znate kakva su pravila.
Samo ja i Ana. Molim te? -Da, u pravu je.
Mali smo. Znaš, to je delovalo grubo.
Dobro. -Svi idemo. -Ja ne želim.
Hajde. -Ne. Neću da idem.
Ne želim da vidim pitona! Molim te!
Hoću da završim fleku!
Mogu li da držim miša? -Ne. Molim te? -Ne.
A da nahranim zmiju? -Ne. -Zašto?
Zato što smaraš. -Hej. Džejk.
Ove životinje u divljini love. Proždiru svoj plen na živo.
Dok je topao.
Ovo je hladno.
Ali ovo... je toplo.
Admirale Vabls? Šta on traži ovde?
Mislim da večeras Drejk zaslužuje posebnu poslasticu.
Super! -Ne. Ne, ne.
Drejk će pojesti Selinog hrčka?
Ne, neće!
Znaš, nikad nisam video da je Drejk pojeo nešto tako ogromno, Sel.
Nije smešno!
Da vidimo.
Ne. -Hej!
Da, da, želiš ga? -Beži! Pomeri se, Džejkobe!
Je li to želiš? -Da.
Ne. Ne. Ne možeš me se otarasiti.
Kristofere, šta to... -Ne, ne! Kristofere, ne!
Vadite ga! Prestani! Prestani!
Vadi ga odatle, Džejk! Da, trebali bi da ga izvadimo... -Čekaj.
Posmatrajte. -Uplašen je.
Ne!
Izvadite ga!
Pustite ga!
Skloni se od mene!
Učini nešto, Džejk! Molim te!
Pusti ga!
Ne!
Žao mi je, Sel.
Ne treba da ti bude.
Svi umiru u nekom trenutku.
Stvarno sam loša u čuvanju tajni.
Htela sam da sačekam dezert ali pošto si izbacio šampanjac...
Srećna godišnjica. -U redu.
Kuponi za one rukavice što sam hteo, zar ne?
Papuče? -Otvori.
NASKAR Sprint Kup?!
Za dvoje. -Pit Teras, tip je rekao da su oni najbolji.
Da. Da. Jesu najbolji.
Kako si... Kako si čak... -Ne brini za to.
Čuvala sam to neko vreme.
Venčali smo se. I zaslužuješ ga.
Zaslužuješ.
Najbolja si.
Znaš ko će poludeti kad vidi ovo? Pit.
Kolutaće očima kad bude čuo.
Pominjao je ovo tri ili četiri meseca.
Možda bi trebao da uzmeš, Džejka.
Da. Naravno...
Baš glupo od mene... -Nije glupo.
...da ne mislim o Džejku. Ja samo...
Niste provodili dosta vremena zajedno.
Mislim da mu je to potrebno.
I mislim da će biti zabavno ako se budete družili zajedno.
Jebeš Pita.
Hej. Hajde, pogledaj ko je ovde.
Pogledaj.
Želiš ga?
U redu je.
Kupićemo više Vablsa.
Obriši suze.
Obriši ih!
Hajde, obriši suze.
Gde je ona velika Seli koju znam, gde je?
Gde je stara Seli?
Mokra si.
Gde je stara Seli koju znam?
Gde je ona, je li i dalje ovde?
Deco, počinje film.
Hajde. Vreme je za film!
Počeo je film.
Hajde. -Šta gledamo?
Mrzim filmove.
Ne znam šta nije u redu, neće da se ugasi...
Ne, ti ćeš sa mnom.
Džejk, gde ćeš? -U kupatilo.
Evo je mamica! -Nije.
Šta mi to radiš?
Bože. Samo da isprobam kameru.
Dođi da ti skinem pantalone.
Tatica je go!
Bože.
Bože, baš si napaljen sad.
Džejkobe!
Haui?
Idi u krevet, Džejkobe. -Gospođo Parker?
Hauiu je oduzet toki voki.
Trebalo je da uradi domaći a radio je bog zna šta sa toki vokijem.
Idi u krevet, Džejkobe.
Gospođo Parker, nešto nije u redu sa novom dadiljom.
Gospođo Parker?!
Sranje...
To su bezobrazni filmovi!
U redu.
Mislim da je vreme za spavanje.
Hajde, dušo.
"Nekada davno u dalekoj zemlji
živela je Mama Medvedica sa svojim malim Kubijem.
Živeli su u pećini u snežnoj šumi.
Mama Medvedica je puno volela svog Kubija.
On ju je tako nasmejao da Mama Medvedica nije ni mogla da zamisli da može.
Mama Medvedica je radila vrlo..." -Ta knjiga je čudna.
Ti si čudna, Seli.
"Mama Medvedica je radila naporno da bi zaradila..."
Na mene je red da biram priču! -Onda začepi i slušaj!
Je li to narukvica od moje mame? -Izađi!
Izađi! -Izađi ti!
"Mama Medvedica je radila naporno da bi platila za hranu i pećinu.
Kad se vratila kući uveče
i videla lice svog malog Kubija, primetila je da se isplatilo.
A onda jednoga dana Mama Medvedica je napravila grešku.
I njen Kubi je umro.
To je mnogo rastužilo Mamu Medvedicu.
Toliko joj je nedostajao Kubi
da je odlepila.
Nije se polomilo, nije se polomilo. Samo je napuklo.
I onda je Mama upoznala Mršavu Hijenu.
Više je on odlepio od Mame Medvedice
ali voleo ju je mnogo
i rekao joj je da će joj pomoći da napravi novog Kubija,
ali nije uspeo.
Mama Medvedica bila je zbunjena iznutra
i vladari carstva nisu joj podarili
novog Kubija,
iako ih je lepo zamolila."
To je zlobno.
I ja to mislim.
"Mama Medvedica i Mršava Hijena su bili ljuti
i upali su u neku nevolju,
pa su odlučili da pobegnu u novu zemlju
i postanu nove životinje.
I krenu u potragu za novim Kubijem.
Ali to nije mogao biti bilo čiji Kubi.
Morao je biti njen Kubi.
I onda su potražili..."
Šta se dalje desilo?
Ne znam.
Šta ti misliš?
Želim da Mama Medvedica nađe novog Kubija koji će je ponovo nasmejati.
Pokušava ona.
Džejkobe, Seli, spavanje!
Hej, Sel.
Sel, šta ćeš ti ovde? Oblači pidžamu.
To je tatina puška.
Nemoj.
Dadilja ju je izvadila.
Ona nije dadilja.
Prava dadilja nam ne bi dopustila da se igramo sa pištoljem
ili nam pokazivala bezobrazne filmove.
Niti se zove Ana.
Šta?
Zove se Emeli.
Ko je Emeli?
Ti si lažljivica
i ja to znam.
Ne znam o čemu pričaš.
Upucaćeš me?
Slobodno pucaj.
Pucaj!
Šta to radite?
Ništa.
Daj mi pištolj.
Zašto nas jednostavno ne ostaviš na miru?
Neću dvaput da ponovim.
Kristofere. Kristofere!
Hej. Hej. To nije igračka, Kristofere!
Daj mi pištolj.
Nema izlaza od Lovca na Poteru.
Daj mamici pištolj.
Znala sam da si ti.
Ne! Hej! Ne, ne.
Prestani. Prestani!
Prestani. Važi?
Unutra. Kristofere? Kristofere!
Ne znam ko je to ali ne želim da čujem ijednu jedinu reč
o svim igrama koje smo igrali. Do sada sam bila dobra prema vama...
Nisi uopšte bila dobra.
To se desi kad se nedolično ponašate.
Ostanite ovde i budite tihi dok se ja ne vratim,
je li jasno? Da li ste me razumeli!
Ko si ti?
Dadilja.
Ne, nisi.
Naravno da jesam. Ko si ti? Ja sam Megi.
Znaš, dadilja kod Tomsonovih?
Trebala sam večeras da pazim na decu
ali ovaj momak kojeg poznajem sa koledža me je pitao
da li želim da izađemo i ja sam stvarno to i htela
tako da nisam mogla da ga odbijem. Pa sam nazvala moju
prijateljicu Anu da pokuša da mi nađe zamenu a ona je rekla da hoće
i ja sam joj slala poruke da vidim šta se dešava ali Ana mi nije
uzvratila što je jako čudno jer mi je otkucala najbržu poruku ikada.
Eno je Megi! Megi...
...i poslednje što je napisala bilo je da se vraća kući
i od tada mi ništa nije slala tako da sam samo htela da svratim
i uverim se da je sve u redu a onda, ugledah tebe a nje nema i mislim se,
"Šta se jebote ovde dešava".
Dobro, Megi. Dakle, ti si Anina prijateljica?
Da. Ona se razbolela. Otrovala se od hrane.
Pa su me Tomsonovi pozvali.
Oni su kućni prijatelji.
Pa, mogu li bar da im se javim?
Ne! Ne. Zaspali su.
Ma daj. Nikad ne odu na vreme.
Neću reći Denu i Džojs, obećavam. -Ne.
Znaš šta? Sačekaj tu. Pozvaću ih.
Seli, Džejk, Kristofere!
Je li to Megi?
Da. I vi je volite.
Ne bi voleli da joj se nešto desi,
zar ne?
Dobro, ustanite. Ustanite.
Idite.
Prijatelji smo, zar ne? Hajde. Hajde.
Hej, Govanca!
Zdravo, Megi. -Zdravo, Megi.
Zabavljate li se sa novom dadiljom?
Da. -Da.
Šta ste sve radili?
Igrali smo se.
Pitoni vole živ plen.
Deca.
Ani se doslovno dopada, sad mi je poslala poruku.
Bolesna je. Pozvala me je i prekinula.
Pa... Odoh ja sada, važi?
Ne Megi, ne idi! -Da. Molim te ostani i igraj se sa nama!
Imam ja i svoj život, znate!
Ali videćemo se za neka dva dana pa ćemo se igrati, u redu?
Ne, čekaj! -Hej...
Zdravo! Šta je ovo?
Samo... volim te, to je sve.
Ćao, Megi! -U redu. Ćao, društvo.
Ulazite.
Idi tamo. Sedi.
Ne, ne, da mogu da te vidim.
Pij. -Zašto je đus tamno plave boje?
Od njega ćeš lepše sanjati. Popij ga.
Prestani!
Molim te.
Tako. Hajde. Hajde!
Hej. Hej! Ne, već si... -Dođi!
Šta to radiš? Da se nisi usudio. Ne usuđuj se. -To je moj zalogaj!
Imate više od pola, gospodine. -Tvoja polovina je već u stomaku.
Čekaj. Čekaj.
Šta nije u redu? -Nisam ni zvala Anu!
Nisam je uopšte nazvala. Rekla sam joj da ću je zvati.
Da, ali sad spavaju. Bolje je nazovi. Kako li izdržava...
Hoćeš li ti... ...-sa tom decom.
Hoćeš ti uzeti račun? Idem ja da je nazovem.
Deca je verovatno izluđuju, vreme je za spavanje.
Hej, spremni ste za spavanje?
Gde je Džejk? Gde je Džejk?
Gore u krevetu.
Halo? Zdravo, Džojs! Da, otišli su brzinom svetlosti.
Nadam se da ti ne dosađuju previše.
Ne, nimalo. -Odlično.
Ponosna sam na njih. Slušaju me. Lepo su vaspitani.
Hvala. Žele li nešto da pojedu?
Pa, jeli su, neke grickalice. -Dobro.
Nisu puno. -Dobro.
Čini mi se da ste baš uživali u svom obroku. Da, bilo je izvrsno.
Ne mogu da verujem da nikad nisam
dolazila ovde. Mesto je fantastično. -Lepo.
Odlično je. -E, pa super.
Htela sam da te pitam, možeš li proveriti da
li je svetlo u hodniku upaljeno zbog Kristofera?
Da, hoću, proveriću, ne brini ti ništa.
Mi čekamo račun
pa se vraćamo za nekih 20 minuta.
Dobro. Da. Izvini. Molim te ponovi?
Ne znam šta bi radili da nije tebe. Spasila si nam veče. -Lepo.
Apsolutno.
Da. To je divno.
U redu. -U redu, ćao.
Mama? Mama!? Mama?
Vreme je da ideš, mali Kubi.
Haui! Haui, hvala bogu!
Drugar, pazi ovo. Četvrti jul je sad!
Haui, imaš li svoj telefon? -Mislio sam da ih ubodemo u Bekinu mamu...
Haui, začepi!
Nešto nije u redu sa novom dadiljom.
Treba nam više vremena.
Ne slušaš me, Haui!
Povredila je Megi. I ima tu čudnu opsesiju prema Kristoferu.
Uzela je pištolj moga tate, u redu?
Hoće da nas ubije! Moraš nam pomoći... -I ti si je ostavio...
Kris i Seli same sa njom?
Mislim da ne bi trebalo da vozim. -Ja ne vozim. Možeš li ti? Ne?
Da vidimo gde je taksi.
Taksi!
Evo ga.
Skloni se od mene, Megi!
Ne, ne. Ne, ne!
Jesi dobro? Dobro si?
Jesi dobro? -Da. -Bože.
Bože... Den, šta to radiš? -Ostani u autu.
Ostani u autu. -Den, pazi se!
Den!
Jebote... Jebote...
Sel?
Seli?
Megi?
Megi...
Megi.
Budi se!
Megi...
Rekla sam ti šta će se desiti ako se nedolično ponašaš.
Gde mi je sestra?
Kod mene je, ali ne želim samo nju.
Gde je moj mali Kubi?
On nije tvoj mali Kubi!
Nije tvoj jebeni Kubi!
On je moj brat!
Želiš li da tvoja sestra završi kao tvoja prijateljica?
U dvorište. Za 5 minuta.
Vratiću ti Seli za Kristofera.
Je li mrtav?
Umro je pri udaru. -Bože.
Znaš li ko je to bio? -Još uvek ne znamo.
Vozilo je ukradeno i nije imalo nikakvog broja na tablicama.
Bože... bože.
Bio je sam. -Hvala bogu. Hoću kući.
Hoću da idem kući. -Policajče? Koliko ćemo vam biti potrebni ovde?
Mi... naša deca su kod kuće
i rekli smo dadilji da stižemo još pre 15 minuta.
Možemo li...? U redu, odvešću vas odavde.
Hvala. -Hvala vam.
Džejkobe?
Džejkobe!
Kristofere?
Den, nešto nije u redu.
Nešto nije kako treba. Ona se ne javlja a nije nam ni uzvratila poziv.
Sigurno je zaspala i ona.
Hej!
Neću... Imam samo njen fiksni telefon, nemam mobilni.
Auto sa tablicama 82110? -Izvolite.
Vratite se nazad do parkinga.
Tamo gde se desila nesreća? -Potvrđeno.
Telo mlade devojčice pronađeno je u gepeku.
Isuse, čuješ li ti ovo?
Ime žrtve je Ana Kolman iz Amhersta.
Šaljemo krstaricu do njene porodične kuće.
Ne može biti. To je naša dadilja? -Ana Kolman je naša dadilja?
10-4, stižemo. -To je naša dadilja!
Policajče, žao mi je, možete li molim vas da ubrzate.
Ugasite svetla. Ovo je hitan slučaj. Moramo se vratiti kući. Sad, sad!
Džejkobe, izlazi iz auta! Džejkobe!
Džejkobe!
To je to, ulazimo u našu ulicu.
Prokletstvo! Možemo li još brže, molim vas, gospodine?!
Tu je auto. -Den, eno ga... To je auto, čoveče. Stisni kočnicu!
Pazi! -Stisni kočnice!
Džejkobe?! -Tata.
Seli! Kristofere?
Seli! Seli!
Seli!
Den!
Prilagodio za BluRay: VVesko
Preuzeto sa www.titlovi.com