www.titlovi.com
Pljačkaši. Špekulanti! Pljačkaši grobova!
Tako doživljavaju arheologe. - "Krotki će naslediti Zemlju."
A ne oni koji bahato žele da objasne čudo stvaranja.
Ono za čim mi tragamo je poreklo čovečanstva.
Razmislite kakvoj opasnosti i jeresi će biti izložena vaša deca.
Od suštinskog je značaja da poboljšamo ugled naše mlade nauke,
kako što je ugledni Čarls Darvin unapredio Prirodnu istoriju.
Onaj ko ne prizna da je svet i sve u njemu
nastalo za slavu Božju,
neka bude proklet i izbačen iz Crkve.
A L T A M I R A
Prevod: ~Zen Master~
Moje ime je Maria Sautuola.
Kada sam imala devet godina moj svet je bio podeljen na dva dela.
Ali ipak, ne žalim zbog onog što smo uradili i šta smo otkrili.
Sve je počeo kada je tata otišao u Pariz,
da čuje najveće arheologe veka.
Tata je bio istraživač i naučnik,
ali iznad svega, hrabri tragalac za istinom.
Don Marselino, da li su ono naši primitivni preci?
Još par koraka do pećine.
Pokušavam da zamislim kako bi se ponašao u svojoj kući
da sam izložen kao u zoološkom vrtu.
Treba da krenemo. Biće velika gužva.
U našem naučnom radu moramo biti rigorozni i metodični,
ili će nas reakcionari razbiti.
Odličan govor, g. Karhtaijak.
Dozolite da Vam predstavim mog prijatelja g. Sautolu,
pronicljivog regruta u našoj oblasti. - Još jedan jezuit?
Ne, gospodine. Početnik. Entuzijasta bez predrasuda.
Mnogo sam naučio iz Vaših objava.
Na ljude poput Vas, mi akademici se i oslanjamo.
Iskren amater je naš pešadinac.
Samo ne dozvolite da Vas dogma zarazi.
Izvolite, za Vas.
Santander, Španija 1878.
Tata! Tata! - Maria!
Pažljivo sa tim, Maria. Mero!
O, Marselino, je l' to šešir? Iz Pariza?
Da... Mislim, nije. - Hvala ti. - Oprosti mi, Končita.
To je za moju kolekciju orhideja. - Mogu li je nositi u crkvi?
"Pogledajte šta mi je muž doneo iz Pariza."
Pridružićemo se Karthajakovoj armiji.
Marselino, tek si stigao. - Mogu li i ja? Dovoljno sam stara.
Vidi kolika sam. Idemo! - Ne ide niko nikuda.
Vidi kako su lepe. - Maria, vreme je za vežbu.
Maria Hustina! - Odvežbaj, pa idemo.
PRIRODNA I PRIMITIVNA ISTORIJA ČOVEKA - Emil Karhtaijak-
I otac Tomas kaže da se moram da se krizmam, inače će biti prekasno.
Prekasno? Zašto?
Zato što postavljam previše pitanja. Postavljam li, tata?
Ne. Nemoguće je postavljati previše pitanja,
sve dok te zanimaju odgovori.
Primitivni čovek je živeo pre više od 10000 godina.
Kada radimo iskopine, gledamo u prošlost,
kao kroz vremenski teleskop.
Ovo je sigurno mesto, natkriveno. - Jesu li spavali u blatu?
Bile su to vešte zanatlije. Pravili su šta im je trebalo.
Šta piše u "Postanju"? "Prah si i...
i u prah ćeš se pretvoriti." - Čak i ovde, zaštićeni od elemenata,
samo najače stvari odolevaju vremenu: kamen, školjke,
kost.
Samo slušaj.
Ta blatnjava pećina! Molitve, gospođice.
"Prah - prahu, pepeo - pepelu." Amin.
O, ona spava. - Ne čudi me, iscrpljena je.
Ne spavam. Pokaži mi, sada.
Maria, gledaj kroz taj mali prozor. Spremna?
Tata ga je kupio u Parizu. Pokretne slike.
Magično! - Ali, kako radi?
Dvanaest ogledala. Kada se cilindar okreće,
odsjaj daje iluziju kretanja. - Zašto su duge tamo?
To je prizma. Kristal odbija svetlost.
Želi tako da raste. - Dobro,
ako tako želi, možemo skrenuti put.
Zašto ne? Hajde, dođi.
Da, ovde. Povuci ovde liniju.
Ne možemo protiv prirode, Mero. - Desno, desno.
Šta ako niko ne dođe? - Nadam se tome.
Ne govori tako! - Samo želim da te gledam.
Markiza je obećala... Ne, ne.
Ne sada. De Los Rios dolazi.
Ne raspravljaj se sa njim.
Veliki kantrabijski mudrac. On zna sve ne znajući ništa.
Marselino, molim te prestani. Budi ozbiljan.
Ćutaću, osim ako ne izvali neku glupost.
Ili da kažem dok ne izvali? - Da, dok.
Gospodo, sve je spremno za vas. Trajaće još par minuta.
Naši preci su živeli pre više od 10.000 godina,
u periodu koje nazivamo Staro kameno doba ili Paleloit.
Mi ne znamo starost naše planete ili kada je čovečanstvo...
Gluposti. Računa se, bez sumnje
da je Zemlja stara 18 miliona godina, pisao sam o tome.
Da, računa se g. De Los Rios, ali ne bez sumnje.
Mnogi misle da je mnogo starija. A što se tiče porekla...
Zar nas Biblija ne uči o Postanku?
Oče, Tomas?- Da, dona Elena. Čovek je stvorio svet,
ali na biblijsko vreme ne gledamo kroz kalendar.- Hvala oče, Tomas.
Može malo muzike? - Muzika.
Sve što smo naučili kao deca je zastarelo.
Ima mnogo novih otkrića, samo treba otvoriti um.
Otvoren um je prazan um.
Platon je rekao:"Prazan sud pravi najviše buke."
Ko ovde pravi najviše buke, gospodine? - Molim? Šta kažete?
Dragi prijatelji, nadam se da ćete udovoljiti majci.
Moja kćerka Maria Hustina će odsvirati Habanera numeru "La Paloma".
Ne podnosim decu izvođače.
Gori su od obučenih majmuna.
Mogu li zažaliti zbog mog besa ali i dalje ostati ljuta?- Ne možeš.
Onda ne želim da se ispovedim. - To nije u redu, Maria.
Draga, kako si? - Zdravo, Elena.
Ne obraćajte pažnju na g. De Los Riosa.
Mislim da ni ostale nije briga.
Na šta mislite? - Ma, ništa.
Svima priča da je njegova svađa sa Don Marselinom
bila veliki momenat večeri.
Gospodine, Ratjer.
Madam, čast mi je. - Dobar dan.
Ovo je moj suprug, Don Marselino i naša kći, Maria.
U lošem je stanju, zar ne? - Pa, jeste.
Vi ste zaista umetnik. Boje su tako impresivne.
Maria, želiš li da pogledaš rezbarije?
Prijatan dan, gospodine.- Prijatno. - Pridružiću vam se kasnije.
Prelepo je. - Znaš li koji je problem sa besom?
To je oružje koje se vraća kao bumerang.
Povređuje više tebe nego osobu koju ciljaš.
Izvinite. Mogu li pogledati?
Da li je to Paleo... - Paleolit. I to savršen.
Da bi se napravile ovakve bordure potrebna je sofisticirana tehnika.
Hvala. - Molim Vas, gde ste ga našli?
Dobro jutro. - Modesto Kubijas.
Sećate li se, pokazivao sam vam pećinu? - Da, tačno.
Jeste li našli ulaz? - Ne, pas je.
Lovio sam zečeve i on se izgubio. Krenuo sam da ga tražim i...
čujem lavež! Povukao sam grm kupine
i video da je kamenje upalo unutra. Proturio sam glavu i zvao ga.
"Jesi li tamo?" On je iskočio i liznuo me po licu.
Da vidim.
Želiš li pogledati?
Pedro, Mero, dođite, molim vas. Proširite malo ulaz.
Želeo bih sutra da uđem unutra.
Hvala, gospodo. Maria, idemo.
Zdravo, Maria.- Zdravo. - Bile su to velike životinje.
Runasti majmun je bio veći od slona.
Auroks vo kao konj za vuču. - Zašto?
Bilo je veoma hladno, kraj ledenog doba.
Slomljena je. - Vidiš kako su razdvojili kosti
da bi stigli do masti u koštanoj srži,
do najboljeg dela. Gde si našao ovo?
Tamo.
Pokretne slike!
Maria?
Maria!
Volovi, tata, volovi! Vidi!
Crteži plešu, tata.
Idemo nazad, hladno je ovde. - Ne! Vidiš? Miču se.
Da vidimo, dušo. Šta se miče? - Kamenje!
Šta je to? Kamenje liči na volove? - Ne, pogledaj.
Ima ih mnogo.
Mokro je. Vlažno.
Šta je ovo? - To je celo stado, tata.
Ovaj stoji, a ovaj nije još završen.
Ko ih je naslikao? - Ne znam. - Pećinski ljudi?
Ne znam, Maria.
"Zapečaćena kao grobnica?" I pustio si dete unutra?
To je bilo klizište pre više hijada godina.
Moglo je opet da se desi. Kako si mogao?
Jesi li zaboravio šta je sutra? Imendan našeg deteta.
Naravno da nisam.
Ljubavi, znam kako se osećaš, ali ako ne preduzimamo rizike,
nego samo razumne poteze, naš život bi bio siromašan.
Maria je zaslužna za veliko otkriće danas.
I mural na zidu crkve je veoma star.
Ali ove slike su mnogo starije. - Koliko starije?
Deset hiljada godina, ili više.
Pre Adama i Eve. Kako je to moguće?
Da li stvarno misliš da su tvoji pećinski ljudi bili slikari?
Ko god da je, veliki je umetnik.
Gđice. Maria. - Končita, to je čudo.
Neverovatno. Da ga nisam video rođenim očima...
Moram razgovarati sa prof. Vilanovom.
I onda moramo stupiti u kontakt sa Karthajakom.
Ovo otkriće je dostojno njegove genijalnosti.- Dosta! Maria!
Moje otkriće je dostojno Karthajakove genijalnosti. Šta kažeš na to?
Nikad čula za njega.
Je l' ti tata rekao za volove? - Da. I da si ih ti pronašla.
Ne ljutiš se na mene? - Naravno da ne, dušo.
A na tatu zbog Adama i Eve?
Ne brini o tim stvarima. Spavaj.
Laku noć.
Paleolit. Paleolit.
Mlada damo, hoćeš li mi pokazati svoje "krznene volove?"
Nisu to krzneni volovi, profesore,
nego bizoni koji su naseljavali ovu oblast u vreme ledenog doba.
Aha, imamo mladog arheologa.
Pogledajte ovo. I ovde.
Pogledajte ovo.
Pogledajte mu glavu.
Izgleda kao da je juče slikano.
Možda ga je tama u pećini sačuvala vekovima.
Starost je teško odrediti bez skidanja geoloških slojeva.
Pećina je zapečaćena,
a nismo ništa novije našli od Gornjeg Paleloita,
po Vašim proračunima oko 10.000 godina.
Postoje rezbarije i gravure iz tog perioda,
ali one su male, sličnije radu današnjih primitivnih ljudi.
Našli smo ovu školjku tamo pored zida.
Tragovi boje. Mogla bi biti oker crvena.
Da, da, sasvim moguće.
Pa, profesore Vilanova, kakvo je Vaše mišljenje?
Nikada nisam video nešto slično. Ne verujem da je iko.
To jednostavno ne odgovara našim idejama o praistorijskom čoveku.
Možda su sve naše ideje pogrešne.
Gospodo, molim vas. Pokažite respekt našem uvaženom gostu.
Neki od vas su sami videli dokaze iz pećine
koji govore o drevnom polihromnom slikarstvu izumrlih bića,
u besprekornom izdanju.
Ne postoji nigde drugi primer paleloitskog rada.
Zato što nisu iz paleloita!
Gospodine.
Ovo je iz paleloita.
I... ovo je iz paleloita.
Imam veliku kolekciju i pozivam sve iz Saveta da dođu da je vide,
pošto je moja oblast Preistorija, istražuje već godinama.
Shvatam da je ovo šokantno otkriće.
Ili je apsurdna greška zbog koje će se nama Kantabrijancima
smejati širom sveta.
Mogu li da pitam gospodine, kako vi objašnjavate ove crteže?
Naravno.
To su radovi odbeglih robova
u doba kada je ovo bila rimska provincija, pre nekih 2000 godina.
Nema sumnje da su ove zveri
i dalje dominirali u njihovoj varvarskoj domovini.
Ne postoji ni trunka dokaza koji to potvrđuje.
Ništa u ovoj pećini nije mlađe od deset hiljada godina.
Ništa kako vi to predstavljate, ali kako mi da se uverimo u to?
Mislite da falsifikujem dokaze?
Gospodine? - Molim vas, gospodo. Dopustimo Don Marselinu da završi.
Znam da su naši navodi neobični,
ali to su činjenice. - To su majmuni sa četkicama!
Mi verujemo da ako pećinu pravilno zaštitimo,
i pozovemo međunarodne eksperte da vide crteže
i podelimo naše gledište, onda će ovo otkriće
iz naše pokrajine, biti od ogromnog značaja za istoriju čovečanstva.
Nije li mu to žena? - Da, dobra žena,
pobožna. Veliki pokrovitelj naše crkve.
Sigurno su joj potrebne smernice.
Izvanredno. Razmislite o sledećem...
Totalni početnik vam predstavlja parisku modu
i odmah je proglašava "izvanrednim" otkrićem na svom pragu.
Zar tu nešto ne smrdi?
Profesor Vilanova koji je istinski prijatelj Crkve,
izložen je darvinističkim pretpostavkama
da bi podržao njihovu teoriju.
Čudi me da je deo tako nemarne spekulacije. - Baš tako.
Samo dete naseda na takvu besmislicu. " O, moj pametni tata."
Izvinite. Oče Tomas, monsinjor. Nadam se da ne mislite...
Besmislica. Slava, slava, dete moje.
Doći ćeš do mene.
Slušaj ovo. Tablanka piše:
"Sautolu izgleda više zanima vlastita slava,
nego propisno istraživanje." Ko je taj Tablanka?
Njegova kolumna je veoma popularna.
Komentari o moralu, dnevne afere.
To su nemoralni komentari. Svaka reč je izvrnuta.
Nema odgovora od Karthaijaka. - Možda se ne slaže sa tobom.
Niko ne veruje dok ne vidi.
Znaš, nešto razmišljam,
kada bi poslao neke verne crteže.
Na mojim grubim crtežima nema ni umešnosti ni kolorita.
Kako se zove onaj slikar što radi u crkvi?
Pol? - Pol. - Pol Ratjer.
Hoćeš da ga pitam?
Da.
Monsjer Ratjer. - Madam, kakvo zadovoljstvo.
Kako je naša majka, Eva? - Veoma srećna,
uprkos tome što je čovečanstvu donela propast.
Pitam se treba li da smanjim njen osmeh?
To je njen poslednji trenutak sreće sa Bogom.
Ne uzimajte joj to.
Znao sam da ćete imati odgovor. - Smete li da to menjate?
Maria, sigurna sam da monsjer Ratjer zna šta radi.
Ne, to je dobro pitanje. Ponekad je slika bleda ili slomljena
i teško je znati njenu pravu nameru. Pogledaj njene uglove usana.
Da li je to zakrivljena usna, ili pukotina u gipsu?
Ali tako možete promeniti istoriju. - Pa, možda malo poboljšati.
Došli ste da vidite oca Tomasa? Mislim da je u sakristiji.
Ne, Vas sam želela videti.
Mene? - Zar nije zgodan?
Maria Hustina! - To je jasna činjenica, mama.
Ne treba se plašiti navođenja činjenica.
Dama mora to izbegavati, kad god je moguće. Nepristojno je.
Da li si znala da gliste mogu da kopaju do tri metra pod zemljom?
Stvarno?- Tako kaže g. Darvin. - Da li ti je tata to rekao?
Samo za gliste. Nikada mi nije pričao o evoluciji,
i sličnim stvarima. - Sačekaj ovde.
Biblija jasno govori o Adamu i Evi. - Tačno.
A ko daje sposobnost rasuđivanja? - Bog?
Otkud onda konflikt?
Ako su vera i razum u suprotnosti, to nije toliko važno.
Naš Sveti otac nas uči,
da je lažno mišljenje zauzelo mesto prave promisli.
Mislim na Galilea i njegovu kaznu od strane Crkve,
za koga sada znamo da je bio u pravu. - Istina.
Galileo je otkrio radove božanskog univerzuma.
Ali za Darviniste tu nema mesta za božansko biće.
Nema plana za stvaranje čovečanstva,
samo slučajni akt prirode, sa šturim naučnim opisom.
Pošto sada znamo više, možda nisu bili u pravu?
Dete moje, ne radi se ovde o orbiti Zemlje i Sunca,
nego o slabašnom čovečjem intelektu protiv Božjeg veličanstva.
Racionalizam... želi da uništi temelje ljudskog društva:
ljubav, čast, porodicu.
Kakva je njihova svrha u čistom racionalnom svetu?
Brinem zbog Marie. Moj muž se mnogo meša u njeno obrazovanje.
Dete moje, delim tvoju zabrinutost.
Duboko.
Ko je stvorio svet? - Bog je stvorio svet.
Ko je Bog? - Bog je tvorac Neba i Zemlje
i svih stvari. - Šta je čovek?
Čovek je stvorenje sastavljeno od tela i duše po liku Božjem.
Zašto je tebe Bog stvorio, Maria? - Da ga spoznam, volim
i da mu služim na ovom svetu. - Želi li Bog da mu služiš
sa polovinom svog razuma? Sa jednom rukom u vazduhu?
Ne, Oče. - Ne, ne želi.
Ja se divim Njegovim kreacijama, Oče.
Znate li da imamo iste kosti u našim rukama
kao i delfini u perajama i slepi miševi u krilima?
Zar to nije divno?
Ko je stvorio svet? - Bog je stvorio svet. - Ko je Bog?
Ovo nije dobro. - Tvoja žena?
Meni zvuči dobro. - Skarlati.
Samo u vreme sukoba. Vagner je ipak najgori.
Tada je bolje ne biti ovde. - Hvala na upozorenju.
Činija? Disk?
Pipamo u mraku.
Paleolit. Paleolit.
Prof. Vilanova, ovo je monsjer Paul Ratjer. Veliki umetnik.
Možda možete da ubedite moju suprugu da dođe i vidi realnost.
Ne verujem, ne. - Uđite, molim Vas.
Ovako izgledaju nasumično poredani, ali svaki je pažljivo postavljen
u tačnom odnosu na formaciju kamena.
Kakav je kvalitet? - Šta mislite kao umetnik?
Da budem iskren, začuđujući.
Primetna je energija i kretanje,
i direktna opservacija prirode, a ipak izgleda potpuno moderno.
Preispitao sam sva svoja znanja o umetnosti. Ovo me šokiralo.
Znači nije rad nekih majmuna? - Nije sigurno.
Vidite li draga damo, šta ovo znači? Pre deset hiljada godina
čovečanstvo kao što smo mi sada, je kreirano sa slikom i dušom Boga.
Mi nismo evoluirali u čovečanstvo, uvek smo ovakvi bili.
Mislite li da crteži mogu biti u skladu sa našom verom?
Vera i razum. - Končita, draga.
Ako smo u pravu, onda, primitivni čovek,
u to vreme je imao sposobnost da crtežom opiše ono što je video.
To je sve što znamo.
Nepodesno bi bilo uklapati činjenice sa verovanjima.
Moramo da sačekamo Karthaijaka.
"Ako neće Muhamed bregu...
Uz tvoje dopuštenje,
hteo bih sledeći mesec da predstavim naše otkriće,
na Internacionalnoj konferenciji o Praistoriji u Lisabonu.
Posle će delegati lako doći ovamo.
Stvarno bi to uradio? - Naravno.
Hvala, prijatelju moj. - I ti treba da dođeš.- Hvala.
Končita,
ti misliš,
da religija i nauka ne mogu zajedno, zar ne?
Tačno? Ljubavi moja,
zamisli... Zamisli da sam ja Nauka,
a ti da si Religija.
Da.
Ne znam da li je ovo nauka, ali religija sigurno nije.
Voda je gušća od vazduha, kad svetlost prođe kroz svaku kap,
i prelomi svetlost boja, mi vidimo dugu.
Znači Nojeva duga je bila samo refleksija, a ne obećanje?
Ako otkrivamo misteriju stvaranja i otkrivamo kako radi,
da li to uništava njeno čudo?
Ti znaš da je muzički komad sastavljen od nota,
akorda, četvrtinki, pauza,
ali to ga ne sprečava da zvuči dobro,
ili da bude inspiracija za lepe misli.
Nije kada treba da ga učim.
Draga. - Specijalni glasnik je doneo ovo.
Od Karthaijaka?
Otvori, tata. Otvori. - Molim te.
Izgleda da je... Njegovo Veličanstvo,
na odmoru u ovom regionu i želi da vidi crteže.
Kralj! O, tata! - Tačnije, kralj Alfonso XII.
Ovo su naši radnici. - Odlično odrađeno. - Hvala.
Hvala. Čestitam.- Pardon, ali ovo je pas koji je našao pećinu.
A ja sam njegov vlasnik. Po zakonu treba da...
Molim vas, bez brige. To je samo ovčar.
A sada, kraljevski pas. - Pas!
Da, to otkriće je bilo stvar slučajnosti.
De Los Rios, vaš ponizni sluga. Kao što znate, Veličanstvo,
ja sam došao do mnogih važnih otkrića u ovom regionu.- Markizo!
Gospodine, ovo je moja supruga, Končita.
Gđo. Sautola. - Vaše Visočanstvo.
Vaš muž je dao Španiji nešto čime će se ponositi.
Ceo svet mora da zna za ovo. - Hvala, gospodine.
Ti mora da si mali pronalazač bikova. - Bravo!
Fotografija, molim. Priđi bliže.
Don Marselino, hvala još jednom na Vašem velikom otkriću.
Živeo kralj!
Baš sam razmišljala, pre je to bila samo naša tajna.
Kada odeš u Lisabon i kažeš g. Karthaijaku, svi će znati.
U redu je deliti znanje, zar ne? - Da.
Slušaj, Maria, kada sam prvi put ušao u pećinu,
nisam video ništa. Kada sam se vratio, mi smo otkrili bizone.
U čemu je razlika?
Naučio si od g. Karthaijaka kada si bio u Parizu? - Ne.
Razlika je što si ti bila tamo.
Gledala si bez predrasuda.
To će uvek biti tvoje otkriće, Maria.
Hoćemo li? Moja damo.
Monsjer, Ratjer.
Monsenjor! Zar nije dobra?
Veoma. Monsjer, Rajter je bio odličan izbor.
Žao mi je što ste propustili kraljevu posetu.
Uzbuđenje za pamćenje. - Drago mi je da ste uživali.
Ali, pazite se sujete. Ponos, intelektualni ponos ili...
želja za svetovnom čašću je zamka,
za većinu pobožnih. Priseti se književnika i fariseja.
Odgovara li ovo za odlazak u Lisabon?
Moraš li baš da ideš? - Molim?
Kralj je već bio.
To je najveća Konferencija o Preistoriji.
Profesor Vilanova mi je ukazao veliku čast pozvavši me.
I svi će doći ovamo?
Da bi započeli pravo istraživanje, da. - Oni su ateisti.
To je naučni skup. Ne diskutujemo o tim pitanjima.
Šta još treba da znaš?
Sve. Sve.
Kako su to postigli? Da li su slike bile uobičajene,
ali izgubljene sve do sadašnjeg otkrića?
Da li je to delo usamljenog genija? Leonardo iz Paleolita!
Naslikan je bizon,
ali nigde u pećini nismo našli ni jedan delić kosti od bizona.
Koja je njihova svrha? Da li je to deo istorije?
Svetkovina? Religija, možda?
Slažeš li se sa prof. Vilanova?
Želiš da pronađeš duše pećinskih ljudi.
Hoću da razumem dokaze.
Trebao bi da ideš u crkvu.
F - oštrije. Oštrije.
Obrati pažnju.
Mama. Monsjer Paolo je rekao da mogu da crtam sa njim.
Mogu li? - Crtanje? Da. Valjda.
Nemoj više nikada da ideš u pećinu. Nemoj dugo. - Da, mama.
Možeš li ti ovo?
Šta radiš? - Treba nam boja za slikanje.
Znaš li da je svet nekada bio zamrznut, čak i mora?
Mogao sam da hodam do Amerike? - Da kližeš.
Želiš li da ideš u Ameriku? - A ko ne bi?
Mama i tata ne žele. - Oni ovde imaju sve što žele.
Ti nemaš?
Zahvalan sam što imam vodiča poput tebe, ali...
Nadam se da ti ne oduzimam vreme za učenje.
Tata misli da se radom najviše uči. - U pravu je.
Znaš, on je veoma mudar čovek. - I tvoj otac je bio slikar?
I njegov otac, takođe. Možda je tvoj, pra - pra - pra - pradeda,
bio pećinski slikar.
Nisam nikada razmišljao o tome, ali, sviđa mi se ideja.
Hajde da naslikamo pećinski mural.
Pećinski majstor je ovo vrlo dobro isplanirao.
Ne mogu. - Naravno da možeš.
Slikanje je pogled. To je sve.
Znaš, ti ćeš uvek biti devojčica
koja je otkrila najstariji crtež na svetu.
Mnogi u celom životu ne postignu ni najmanje od toga.
A kamoli sa devet godina? - Istina? Reci.
Jeste. - Probaj.
Previše je. Daću ti malo.
Kasno je, moram ići kući.
Sakrij ruke.
Dobro veče, gospodine.
Kakvo lice! Voleo bih da ga naslikam.
On je užasni stari pećinski medved.
O, ne! - Šta? - Vagner.
Hvala.
Maria! Maria.
Bravo! - 'Au revoir'! - 'Au revoir!'
BOGOHULJENJE ALTAMIRA ATAK NA CRKVU
Tako su mi rekli, da tvoj muž ne veruje u Bibliju.
Da koristi crteže da bi naudio crkvi. - Ne, nikada ne bi.
On tako ne razmišlja, Elena. - Samo ti kažem,
da te ne uhvate nespremnu. - Oče, Tomas.
Drago mi je da si ovde, dete moje. - Ja sam uvek ovde, oče.
Radio si za njega u pećini! Ne poriči!
Monsinjor donosi specijalnu poruku od biskupa,
u vezi sa nedavnog... meteža.
Dolazi li tvoj muž?
Priprema svoja otkrića da bi ih prikazao svetskim ekspertima.
Za veću slavu Božju.
Čuvajte se onih koji upadoše u provaliju
materijalizma i ateizma. Njihov zadatak je da unište najdublje temelje
ljudskog društva. Sveto pismo nazivaju "mitologijom".
Poriču bezgrešno rođenje. Napadaju svetu porodicu!
Razmislite o opasnosti u slučaju
da vaša deca budu izložena njihovoj jeresi.
To je teško i ozbiljno zlo.
Onaj ko ne prizna da je svet i sve u njemu
nastalo za slavu Božju,
neka bude proklet i izbačen iz Crkve.
Tablanka kaže: SAUTUOLA, NOVI JERETIK
Idem u pećinu.
Primitivni ljudi su imali težak život. - Svi ga imaju, Maria.
Posetioci.
Očekivali smo vas. Edvard Harle,
na usluzi. - Sautuola.
Došli ste u ime g. Karthaijaka? - O, da.
Onda ste zaista dobrodošli.
Krenuli ste za Lisabon na konferenciju? - To je taj.
Ratjer.
Molim vas, želite li ući?
Biće mi zadovoljstvo da vam pokažem pećinu.
Radije bi da je vidim sam, ako dozvoljavate.
Kako želite, da. Da, izvolite.
Trebaće vam ovo.
Naravno.
Pogledajte dubinu boje, definiciju.
Nema ni traga od atmosferskih uticaja.
Boja je zapravo sveža!
Pola sata. - Šta li rade tamo?
Ovo je dobro, jelen.- Ko god da je naslikao ovo, ima veliki talent.
Ratjer. - Ali ove male noge...
Proporcije su pogrešne.
Očigledno je da nikada nije video vola.
To nije vo. To je bizon! - Opet to prokleto dete. - Ko je ona?
Šta ti radiš ovde? Špijuniraš? Napolje!
Izlazi! Šta ćeš ovde?
Ovo je moja pećina, nije vaša! - Napolje! Hajde!
Tipična ludačka glupost, dozvoliti detetu da se igra ovde.
Ovo dete je zaslužno za otkriće. Dok vas, gospodine,
niko ovamo nije pozvao.
Zato, ponesite svoje zlonamerno mišljenje sa sobom i izađite. Napolje!
On je lažov, a drugi je idiot koji ne zna ništa. - Dosta.
Ovo je veoma važna poseta
Gospodine, molim Vas. - Ali, oni ne razumeju.
Ratjer, molim te izvedi je napolje. - Pođi sa mnom. - Ne razumeju!
Pokazaću Vam ostatak pećine. Molim Vas, gospodine.
Gde si bila?
Maria, dušo, jesi li dobro?
Tata!
Vazduh u toj pećini je loš.
To je ukleto mesto. - Ima i drugih slučajeva u gradu.
Oni nisu bili u pećini. - Svi su bili u toj odvratnoj pećini.
Vidiš šta si uradio, kopajući po stvarima koje je bolje ostaviti na miru.
Bolje ostaviti na miru? Zašto? Da bi ostali u neznanju i greškama?
Ne poštuješ stvari kakve jesu. - Ne. Ako su pogrešne, ne.
Arogantan si. Misliš da su budale oni koji se ne slažu sa tobom.
Ne, ali ovo slepo dogmatsko gledište... - Dogmatsko?
Izgubio si veru i želiš meni da oduzmeš moju.
Ne radi se o veri, nego o logici. Ako ti vera pruža utehu...
Ne tretiraj me kao dete! Misliš da je lako verovati?
Verovati u svemoćno božanstvo,
koje želi da uništi svoju kreaciju? Ne, ne mislim da je lako.
Mrziš Boga jer nam je uzeo decu.
Nisam to rekao, ne izvrći moje reči!
Ti ne bi trebao da vaspitavaš dete.
Ne punim joj ja glavu grehovima i paklom! - Neću to da slušam!
Jer nemaš argumente, draga moja!
Prestanite, molim vas. Žao mi je. - U redu je.
Idi. Vrati se u svoju pećinu.
Profesore. - Marselino.
Zar ne bi bilo bolje otkriti ih za vreme predavanja?
Rečeno mi je da postoji neki otpor.
Samu ideju iz slika iz ovog doba teško je shvatiti.
To će biti senzacija! - Drage kolege.
Toliko istaknutih stručnjaka.
Možda mi u Španiji ne možemo tvrditi,
da smo dostigli ugled Francuske,
ali Bog nas je blagoslovio čudesnim otkrićem.
Od ovog dana moraćemo iz početka
da gradimo novu istoriju čovečanstva.
Ovo otkriće je veliki izazov za moja lična uverenja.
Ali, nije moje da govorim o tom otkriću. Još niste čuli za njega,
ali siguran sam da će on uskoro biti poznat u celom svetu.
Gospodo, Don Marselino Sautola. Marselino, dođi.
Hvala, profesore, Vilanova.
Ja...
Gospodo, ovo je zaista velika čast.
Ja sam samo pešadinac, ali evo me.
Obraćam se generalima.
Može se sa velikim uverenjem reći da ove izuzetne slike,
koje uglavnom predstavljaju životinje koje nisu viđene
u ovom regionu nakon poslednjeg ledenog doba.
Da ova remek - dela potiču iz istog perioda.
Hvala.
Skidam šešir Vama, prof. Vilanova. Zapanjeni smo.
Ja ne krivim monsenjor Sautuolu, pukog amatera,
za njegov propust u shvatanju osnovnih principa naše nauke.
Mi ne očekujemo čuda, ona su nestala sa prosvetiteljstvom.
Mi smo dobro proučili praistorijskog čoveka,
i moram vas obavestiti, gospodine,
da ovaj zapis ne uključuje nikakav dokaz o muralu,
čak ni o čiča Gliši. - Zato vas i pozivamo da vidite pećinu.
Bili smo zapanjeni kao i vi. - Nemoguće je da je primitivni čovek,
sa svojim nerazvijenim mozgom mogao da stvori takve složene radove.
Negirate li evoluciju, gospodine? - Naravno da ne.
Ali, ako postoje dokazi...
Pokažite mi dokaze koji menjaju Praistoriju,
da i mi jadne budale shvatimo. - To i pokušavamo.
Tamo su, u pećini. Ali, sačekajte malo.
Ovo. Videćete iste životinje,
u istom stilu, kao na ovom malom kamenu,
koji smo našli na istom mestu. -Ne raspravljamo o prenosivim radovima,
nego o ogromnoj fresci koju je naslikao paleolitski Mikelanđelo,
ili možda pleme Mikelanđela.
Vi ne želite da prihvatite dokaze koji osporavaju vašu lepu teoriju,
ali to nije dobro za nauku. - Ovo je veoma ozbiljna stvar!
Monsjer Harle je pregledao slike i ustanovio,
da su samo sirovi falsifikati! - Molim? - To je skandal!
Monsjer Harle je saopštio,
da slike nisu mogle biti nacrtane bez veštačkog svetla
i da ne postoji tragovi čađi na plafonu,
koji bi nastali korišćenjem primitivnih baklji.
Osim toga, u drevnim oslikanim stenama pigment tone u kamenu.
a ovde je na površini i sasvim svež.
Ponekad se nalazio iznad sloja kalcita,
Ali na drugim mestima je bio ispod kalcita. - Dokaz!
Evo ga dokaz! Nađen na licu mesta. Sveža boja!
Šta je ovo?
Molim vas, nije tako.
Slažem se da vas iznenađuje svežina boje,
ali pošto je pećina bila zatvorena hiljadama godina, verovatno...
Slikar je viđen kako slika u Altamira pećini! Poričete li to?
Ne znate šta govorite, gospodine. Ne možete zatvarati oči.
To je protiv nauke, protiv istine, monsenjor Karthajak!
Ovo bi moglo biti najveće otkriće veka.
Ne želite ni pogledati, gospodine?!
Znam šta bih našao. Vi ste falsifikator!
Trebalo bi da se stidite!
IX MEĐUNARODNI KONGRES ANTROPOLOGIJE
Tata?
ALTAMIRA: ŠOKANTNO OTKRIĆE
Duboko žalim zbog problema koje sam izazvao, gospodine. Prekasno!
Šteta je učinjena! Ostavio si krvave tragove kao ubica!
Radilo se o tehničkim studijama. Nisam mislio da će ih izokrenuti.
Isto je kao da si radio za njih! Pomogao si da dokažu svoju priču.
Za svaki prigovor smo imali odgovor. Osim za svetlo.
Svetlo?
Ne razumem zašto nema tragova čađi.
Pokušao sam da pratim lični metod, to je sve.
Mogu samo reći da mi je žao. Šta drugo da radim? - Ništa, ništa.
Dovoljno si uradio. - Šta to radite? Nemojte.
Molim Vas.
Prestanite! - Samo je uradio ono što si tražio.
Ne krivi njega! Ja sam crtala tamo!
Ja sam iznervirala tog medveda. Ja sam pronašla bizona. Ja sam kriva!
Mrziš ga jer voli mamu!
Maria!
Idi u sobu.
Odmah idi u sobu! - Mrzim je! Mrzim tvoju pećinu!
Volela bih da je nikada nisam videla.
Mrzim te! Mrzim te!
Maria!
Jako mi je žao. - Madam, sreo sam mnogo falsifikatora,
i onih koji im izdaju naredbe. To je neizbežno u mom poslu.
Znam da ne bi... - Da, ali uvek se falsifikuju očekivani radovi,
jedan u seriji ili postojeći radovi. Ono što tržište traži.
Ali niko nikada ne bi falsifikovao tako originalan,
neverovatan crtež kao što je bizon iz Altamire.
Hvala, Paol. Vi ste dobar čovek.
On je dobar čovek.
Vizionar.
Ona vrsta ljudi koja uvek privuče zavist malog čoveka.
TABLANKA KAŽE: SAUTOLA - NEPODESAN RODITELJ
Poslao sam pismo izvinjenja Ratjeru.
Ja moram tebi da se izvinim.
Razgovarala sam sa sveštenikom o svojim strahovima u vezi Marie.
Bila si u pravu.
Nikada nisam mislila da si loš otac. - Trebao sam biti uz nju.
Ja sam budala. Ili još gore, lažov.
Tokom svih ovih godina koliko te poznajem,
nikada nisam čula da si izgovorio laž.
Molim te, Končita. - Zašto sada počinješ?
Da bi našao ime za sebe.
I za ostale budale Preistorijance,
koji pokušavaju da prikupe slavu za Španiju.
Španiju. Tako lepu... i nepravednu.
Pretvarajući se da važno otkriće
može otkriti puki Španac. - Ništa od ovoga nije bio tvoj motiv.
Končita, verovao sam u nauku sa dogmatskom verom,
zaboravljajući da je stvorena od čoveka, po njegovom liku.
Rizikovao sam sve što mi je drago, nizašta.
Oprosti mi.
Gde idemo? - Na ispoved. - Jesi li učinila greh?
U crkvu, molim vas.
Blagoslovi me oče, jer sam zgrešila.
Bilo je to dva dana nakon moje poslednje ispovedi.
Posle koje sam otkrila da ste izdajnik, oče.
Ili bolje da kažem, "gospodine Tablanka"? Stidite se.
Kako se usuđuješ da me optužuješ? - Čuli ste moje tajne
i iskoristili ih protiv mog muža. To je izdaja.
Nije to bila tajna ispoved. - Vi i vaša pravila!
Okrećete moje reči da bi ga optužili za "ispiranje detetovog mozga."
Tvoj muž zamućuje umove
koji izazivaju sumnju u učenja Crkve.
Njegova pećina zamagljuje čisto svetlo božanske svrhe
sa prljavim nebitnim stvarima!
Čitala sam vaše članke, monsenjor Tablanka.
Nije me briga ako ih ponovo čujem, ipak koristite lepe fraze.
Dužnost mi je da sačuvam poverenje u Crkvu.
Moja dužnost je moj muž koji nije prevarant.
Stavljate muža ispred Boga? - Ne ispred Boga, nego ispred Vas.
Vreme je da se ispovediš, dete moje,
pre nego potoneš dublje u zabludu.
Vama? I da čitam o svojim gresima u sutrašnjim novinama?
Mama, imaš li temperaturu? - Ne, nisam vruća.
Tati ni reč.
Donešeno od strane pukog amatera,
ovo istraživanje može pomoći naučnim ljudima
da pocepaju veo neznanja
i da dokažu, bez ikakve sumnje
da su ove praistorijske slike zaista drevnog porekla.
Šta je to? - Mast iz koštane moždine.
Od njega se pravi najbolje ulje za lampu. - Zašto?
Čist i stabilan, bez tragova čađi. - Zašto nema tragova čađi?
To je dobro pitanje. Zaista dobro.
Pasi, izvini. Mogu li da pozajmim ovo na trenutak?
Maria.
Lampa?
Ovo je nauka.
Ideja. Eksperiment.
Dokaz. Vidiš li kako je lepo?
Da, tata. - Ako si dobar naučnik,
niko ti ne može oduzeti istinu. - Amin za to.
Moraš reći g. Karthaijaku da nije u pravu.
Mora da se izvini.
Neće biti dovoljno. - Optužio te u javnosti.
Ne, on će više da izgubi.
Nije lako promenti pravac ako si već odredio kurs.
Znam.
Kao u vrtu.
Ako grane prepreče put, moramo da mu promenimo pravac.
Marselino,
Hoćeš li... Hoćeš li me odvesti u pećinu?
Nikada mi nisi rekao da su umetnici bili žene.
Zatvori oči.
Spremna? - Otvori oči.
Dvadeset godina kasnije
Jeste li odlučili šta ćete reći?
Uvek sam se divio njegovom načinu koji posvećuje detaljima.
Retkost za amatera. - Da li će tražiti javno izvinjenje?
Nikada se javno nije žalio.
Onda će Vaša reputacija biti sačuvana, profesore Karthajak.
Stigli smo. - Neka odlika poniznosti bude deo Vas.
Emilio. - Mama.
Maria.
Dame, ja sam sveštenik, Abe Broil.
Ovo je monsjer,Emil Karthaijak. - Drage dame.
Monsjer. Baš kakvog sam Vas zamišljala.
Dugo smo Vas iščekivali. - Zaista.
Trebao sam doći mnogo ranije.
G. Sautola je sigurno čuo za pećinske slike,
koje su otkrivene u Dordoni prošle godine.
Nema sumnje u vezi njihove starosti,
jer su pokrivene slojevima zemlje više od 10000 godina.
I to je ono što vas dovodi na naš prag.
Dvadeset godina nakon što ste uništili reputaciju mog muža.
Iskreno želim da se iskupim za svaku nepravdu učinjenu prema njemu.
Mogu li lično da mu se izvinim?
Tata. Stigao je.
Karhtijak.
Ne možete reći mom mužu, monsjer.
Možete reći svetu.
Mero, molim te.
Posle vas, gospodo.
"Nakon Altamire sve je dekadencija. Nismo izmislili ništa." * Pablo Pikaso*
Moderne tehnike današnjice pronađene su na slikama starim 35000 godina,
čak i starijim nego što Marselilo Sautola može i zamisliti.
Godinama nakon otkrića
moj otac i cela naša porodica trpela je veliku tugu,
poniženje i odbacivanje od strane javnosti,
kao i nepravedne optužbe za falsifikovanje.
Moj otac je preminuo 1889. godine.
Trinaest godina kasnije, 1902. godine
nakon otkrića nekoliko pećina u Francuskoj,
Emil Karthijak je posetio Altamiru
i objavio svoje čuveno izvinjenje: "Mea Culpa d'un Sceptique",
prepoznavši svoje greške i poštenje Marselina Sanz de Sautuole,
kao i autentičnost i starost slika.
Njegova čast je konačno vraćena.
~Posvećeno u znak sećanja na D. Marcelina Sanz de Sautuolu
i njegovog praunuka Emilia Botin-Sanz de Sautuola Riosa,
koji je nasledio njegovu strast za umetnost i obrazovanje,
kao i njegov radoznali um i duboku intuiciju.
U znak sećanja od Jose Antonia, Lasherasa za život posvećen Altamiri. ~
Prevod: ~ Zen Master ~
Preuzeto sa www.titlovi.com