"LENG" HRANITELJSKI DOM
Dobra vest. Sve je u redu sa oboje.
Ne postoji medicinski razlog, zašto ne možete da imate decu.
Stvarno? Sigurni ste?
Uvek može postojati nešto što smo prevideli, ali
opet, sve može biti samo na psihičkoj bazi.
Kada neko doživi nesreću, ne možemo potceniti uticaj uma na ljudsko telo.
A vantelesna oplodnja, doktore?
To je opcija, ako želite da idete tim putem.
Može biti vrlo skupo. - Koliko skupo?
Recimo nekoliko hiljada. I to po jednom pokušaju.
Takva vam je danas cena jaja! Zamislite tek da hoćete organska!
Ima i drugih načina. Postoji mnogo dece kojoj treba dom.
Misliš na usvajanje? - Usvajanje, hraniteljstvo.
Onda ću jednostavno da odem u Afriku. - To je moda ovih dana.
Oh, dušo. Dođi.
Sve će biti dobro, obećavam ti.
Imam bolju ideju. Imaš li neki sladoled?
O, da. Sada se razumemo.
Ne mogu da poverujem koliko je Odri porasla.
Bilo je ukusno. Mnogo ti hvala, Zoi.
Bilo mi je zadovoljstvo. Lepo je bilo videti vas. Prošlo je mnogo.
Čujemo se sutra. Lepo spavaj. - Laku noć, Alek. Vidimo se uskoro.
Kako slatka devojčica.
Razmišljala sam. Mislim da bi trebalo da probamo. - Šta to?
Želiš da budeš hranitelj?
Sara i ja smo pričale o tome.
Ne, samo me saslušaj. Postoji na hiljade dece kojoj treba dom.
Sa druge strane tu su ljudi kao što smo mi, koji mogu toliko ljubavi da pruže.
Ne znam. - Šta tu ima da se zna? - Imaćemo dete koje nije moje.
Izvini, zvučalo je pogrešno.
Zoi.
HRANITELJ
Ovo je moj krevet. Nije mnogo udoban, ali zasada će poslužiti.
Da biste smanjili rizik od nastanka karijesa važno
je prati zube 2-3 puta dnevno, posebno posle jela.
Svaki muškarac mora imati jedno lepo odelo.
Ne znaju svi kako pravilno da vežu kravatu.
Sve se nauči kroz praksu.
Važno je ako hoćete da izgledate dobro,
nosite sako i košulju koji se slažu.
Na primer, prugasti sako neće lepo stajati uz prugastu košulju.
Najbolje je držati se jednostavnih boja.
Smatra se da je doručak najvažniji obrok u toku dana.
Ove žitarice su obogaćene osnovnim vitaminima i mineralima,
dodat je i kalcijum zbog zdravog razvoja kostiju i zuba.
S obzirom na moje godine, ovo je najbolje što umem.
Ali, najvažnija stvar je trud.
Druga deca dolaze i odlaze.
Ja čekam pravo vreme i prave ljude.
Stigli ste na vašu destinaciju.
"LENGE" HRANITELJSKI DOM
Šta bih još trebalo da znam o vama, a ne piše u prijavi? - Volimo decu.
Ko ih ne voli? Imate li svoju decu?
Pitam samo zato što niste odgovorili na to pitanje u formularu.
Istina je... - Istina je...
Ne mogu da ostanem trudna od...
Da?
...od nesreće.
Doktor misli da je na psihičkoj bazi. - Tako znači.
Žao mi je.
Naša deca su...posebna.
I kao takva, želimo da se pobrinemo da odu u posebne domove.
Postoji procedura. Sigurna sam da ćete razumeti. Ovakve stvari mogu da potraju.
Ali, ono što je suđeno, suđeno je.
Dan je prilično ispunjen. Vrlo smo strogi.
Ovo je soba za igru.
Imamo decu iz svih slojeva društva i svih uzrasta.
Neka su sa nama otkako su bebe, neželjene po rođenju, iz bilo
kojih razloga. Mi smo nešto najbliže porodici koju nemaju.
Na vašoj prijavi piše da posedujete fabriku igračaka.
Da li je to istina g. Morisone? Jeste. - Mora biti vrlo uzbudljivo!
I jeste. Zaista, divno je.
Malo nas je zadesila ova recesija, ali koga nije? - U pravu ste.
Koja Vam je omiljena igračka? - To je bar lako.
Lego kockice, zbog bezgraničnih mogućnosti.
Možete napraviti kuću ili avion ili brod. Bilo šta!
A Vi, gđo Morison? - Molim? - Imate knjižaru?
Dečje knjige, da. Moja mama mi pomaže. - Tako znači!
Divno!
Dobro! Bićemo u kontaktu. - Hvala Vam.
Vidš? Nije bilo tako strašno, zar ne? - Ne, nije.
"Ostaće tu, daleko od mene. Nikada se neće vratiti, čak ni da se igraju.
Babaroge koje sam videla, više ne vidim.
Sada mogu da spavam. Laku noć i lepo sanjaj."
Divno. Ko je to napisao?
Možete joj to sami reći. Ne samo da je vlasnica ove prelepe
radnje, moja ljupka kćerka je takođe napisala i ovu priču.
Moja majka i menadžer.
Bože, tako me je sramota.
Trebalo bi više da pišeš. Nisi ništa već dve godine. - Zaista?
Volim vreme za pričanje priča. Dobro je za posao! Pogledaj svu ovu decu.
Ako nisu došli zbog priča, sigurno su došli zbog
tvoje garderobe. Izgledaš kao Meri Popins.
Moram da se uživim u lik, zbog dece.
Hvala. Prijatno veče.
Zdravo, Zoi. Znaš ko sam ja, zar ne?
Zar ti nisi...? - Ilaj. Gđa Leng me je poslala.
Jeste? Ali,...
ja stvarno...Mislim, niko nas nije zvao ili...
Brzo su rešili vašu molbu. Očito ste ostavili dobar utisak.
Lepa kuća, ali gde ću da ostavim svoje stvari?
Kako si došao do ovde? - Taksijem. Saobraćaj je bio grozan.
Njihovo znanje o sporednim ulicama je nikakvo.
Imate li nešto za piće? Mnogo sam žedan.
Želiš li sok?
Ne bi ti smetalo da mi napraviš čaj? - Nisi li premali za čaj?
Jesam. U redu. Mleko?
Imate li CNN? - Molim?
CNN, informativni kanal. - Mislim da imamo.
Neće ti smetati da prebacimo na njega? - Valjda neće.
Nekada sam gledao "Word news" kanal, ali, znaš,
primetio sam da su im reportaže pomalo radikalne.
Da?
Ja sam. Možeš li da pričaš?
Naravno, kaži. Šta je bilo?
Sećaš li se onog malog dečaka iz hraniteljskog doma...
onaj smešni, u odelu i sa šeširom?
Ne baš, ali nastavi.
Ovde je. - Kako to misliš "ovde je"?
Ovde je, u našoj dnevnoj sobi. - Šta radi tamo?
Gleda CNN i pijucka šolju mleka.
Ne, ne, mislim...molim?
Ne razumem. - Alek, mislim da bi trebalo da dođeš kući.
Zove se Ilaj.
Šta radi? - Spava. Rekao je da je umoran.
Nije li pomalo čudno? Tek tako se pojavi
na našim vratima, bez poziva, upozorenja.
Gđa Leng je rekla da postoji procedura. - Šta ćemo da radimo?
Pozvala si agenciju?
Ostavila sam poruku gđi Leng, ali nije me još uvek pozvala.
Alek, shvatio sam da poseduješ fabriku igračaka. Da li je to istina?
Jeste, Ilaj. - Kako posao ovih dana?
Tako-tako. Mogao bi biti i bolji. - Pritisnula recesija?
Došlo je do tumbanja u ekonomiji. - Koliko ti je ono beše godina? - 7.
Kako znaš za recesiju? - Zar ne zna svako?
Samo na vestima je non-stop spominju.
Moralo bi glava da ti je zakopana u pesku, pa da
ne znaš za recesiju. Krivim hipotekarne zajmodavce.
Dozvoljavali su ljudima da pozajmljuju više nego što su im godišnji prihodi.
Molim? - Sladak je. Možemo li da ga zadržimo?
Hajde prvo da proverimo sa gđom Leng. Ove stvari obično
zahtevaju mnogo papirologije. - Uvek je papirologija u pitanju.
Šta se dešava?
Izvini. Zdravo. Tražim gđu Leng.
Pala je. Slomila nogu i udarila glavu.
Znamo da je loš trenutak, ali jedan od vaših dečaka se pojavio na
našim vratima sa ovim papirima i želimo da znamo da li je sve u redu.
Žao mi je, ali ja se ne bavim decom. Radim kao računovođa.
Koliko mogu da vidim, formular deluje ispravno.
Eto onda. - I ovo je njen potpis. - Džejn, bolničar te zove.
Gđa Leng nikada ne bi dala dete, a da prvo nije dobro proverila roditelje.
Verovatno je ona ubrzala postupak. Ako ste srećni... - Ja jesam.
Srećni smo. - Ali,...
Znate šta, daću ovo gđi Leng čim se vrati. U redu?
U redu!
Ovo je ludo!
Ne pričajmo o tome ovde. Da li je sve u redu? - Jeste.
Da li sam nešto pogrešio? - Ne, dušo. Nisi ništa pogrešio.
Moramo samo da rešimo nešto, to je sve.
Dobro. Možete li onda ponovo da uključite muziku?
Hajde, ljudi, pevajte!
Alek? - Ne, hvala.
Znaš za ove proizvode za beljenje zuba?
Izgleda da je to obični hidrogen peroksid.
Zamisli! Obična kućna varikina. Zar nije smešno?
Mnogo je zabavan!
Odakle zna sve ono? I to odelo!
Budan si?
Sve u redu?
Čuo sam da je ova knjiga naročito dobra. - "Rat i mir"?
Možda možemo da nađemo neku dečju knjigu.
"Postoji rupa u podu, blizu kreveta pored vrata. Siguran sam
da je nikada nisam video. Siguran sam da nije bila tu u subotu
uveče, kada sam se penjao na krevet i isključivao svetlo. U nedelju
sam se probudi i pao sa kreveta, upao u rupu i povredio glavu. "
Zoi? - Da, dušo? - Hoćeš li da spavaš večeras sa mnom?
Naravno da hoću.
`Jutro, mama. - Bože!
Uplašio si me!
Koliko je sati? - 7:04. Kako si spavala?
Ja? Nisam mogla bolje. A ti? - Odlično.
Doručak? - Može. - Gde je Alek? - Otišao je na posao.
Ovako rano?
Žao mi je, već ste prezaduženi. Bojim se g. Moris,
bez veće sigurnosti, ne može mnogo šta da se uradi.
Moći ćete da izmirite vaše finansijske obaveze? Hvala.
Banka pritiska ovih dana klijente koji nisi
u stanju da podmire svoje mesečne obaveze.
Podsećam Vas da Vam može biti oduzeta imovina... - Biće sve u redu.
Jer ste malopre tražili novu pozajmicu, tako da... - Biće u redu.
Možete li mi vratiti hemijsku, molim Vas?
Hvala.
Gde si naučio da kuvaš? - Delia Smit.
Ne moraš me zvati "mama", znaš. - Znam, mogu i Zoi, ako hoćeš.
Kako tebi odgovara. - Dobro,
mama.
Možda bismo mogli u kupovinu, da ti nabavimo novu
odeću, tako da ne moraš stalno da si u odelu.
Nisam u odelu što moram. Muškarac uvek mora izgledati dobro.
Više nego tačno. Možda ako budeš želeo
da se obučeš malo opuštenije. - Cenim gest.
Tom, uđi! - Sve u redu, g. Morison? - Jeste.
Šta je bilo?
Izvinite što Vam smetam. Samo...ja i momci...
pitamo se kakva je situacija. - Kakva situacija?
U vezi sa platama. - A, to. Plate.
Ti i momci? - Tako je. Ja i momci.
Tom, sve ove godine koliko radiš ovde, da li sam te ikada izneverio?
Radim ovde otkako je Vaš otac osnovao kompaniju, tu sam 45 godina.
Ja samo...
trenutno prolazim kroz gadan period, znate već recesija i sve to.
Razumem, gospodine. Ali, imam porodicu koju moram da hranim.
Istina je, Tom...
Isitina je,Tom, da sam morao da upotrebim poslednje pare da isplatim dugove.
Inače ne bi bilo više fabrike.
Kada biste se svi mogli solidarisati sa mnom sve bi se rešilo.
Pustite me da popričam sa momcima. - Hvala, Tom.
Šta je unutra? - To je soba u koju ne ulazimo.
Zašto?
Možda ti jednog dana ispričam.
To su "Čelzi bašte". Želiš li da uđemo?
Dobro. Idemo.
Nekada sam često dolazila ovde. - Prelepo je. - Stvarno?
`Jutro vas dvoje. - `Jutro.
Lepe bašte. Mogao bih danima sedeti ovde.
Zovem se Potc. - Smešno ime.
Kada me upoznaš videćeš da sam zabavan. - Ja sam Ilja. Ovo je Zoi.
Drago mi je, g. Potc. Trebalo bi da krenemo.
Uveče satima sade cveće, kada su kapije zatvorene i nikome
nije dozvoljeno da uđe. Video sam ih sopstvenim očima.
Kao mala zabava. Lukavi su oni! - Na šta mislite?
On zna. Kaži nam, mladiću. - Mislite na vile? - Vile!
Verujete u njih, zar ne?
U "Petru Panu", da. - Viđam Vas ovde.
Živim preko puta. - Tako je. Možete li dati starcu nešto para?
15. maj 2007.
To je kada sam... - Da, znam.
Kako znate? - Često sam ovde. Viđam Vas okolo.
Ostavljam vas. Uživajte u danu.
Čudan čovek.
Kakvo iznenađenje!
Mama, želim da te upoznam sa nekim. Ovo je Ilaj.
Zdravo, mladiću. - Zdravo! - Zoi mi je sve ispričala o tebi.
Da li Vam je rekla da mi je omiljeni umetnik Šagal?
To je propustila da mi pomene. - Da li je kazala da više volim Mac od PC-ja?
Nije!
Onda Vam nije rekla "sve". - Ne, nije.
Alek je. Zdravo. - Lep džemper.
Konačno, muškarac sa istančanim ukusom! - Vez je izvanredan!
To je zato što sam ga sama radila. - Impresivno! - Sve je u redu?
Ne, imamo problem u fabrici.
Hvala na podršci. Kao i obično.
Nisam ništa rekla. - Nisi ni morala. Idemo, Ilaj.
Ne, žao mi je. Tražiš previše. - Ljudi, molim vas. Dajte malo vere.
Molim vas da ostanete još malo uz mene. - Žao mi je, g. Morison. - Samo dok...
Tom, molim te! - Žao mi je, g. Pokušao sam, zaista jesam.
A ti? - Ostaćeš? - Hoću. Još malo. - Hvala.
Zdravo. Šta se dešava? - Otišli su. - Ko je otišao?
Sem Toma, svi.
Otac bi mi se okretao u grobu da me sada vidi.
Ne govori tako. - Zašto? Istina je.
Kompaniju koju je osnovao pre 50 g. uspeo sam da uništim za samo 2 g.
Ne mogu da se takmičim sa gigantima i do guše smo u dugovima.
Možemo da pozajmimo još novca. Uzmi još jednu hipoteku na kuću.
Ne možemo, Zoi.
Kako to misliš? - Ovaj helikopter je bezvezan. Ide samo gore i dole.
Ne sada, Ilaj.
Samo kažem. Helikopter bi trebalo da ide, gore, dole i postrance.
Nema više hipoteke. Nema više novca. - Sačekaću tamo.
Ne mogu da verujem, već si uzeo još jednu
hipoteku na našu kuću, a da mi nisi rekao.
Verovala sam ti!
Zoi! - Idemo, Ilaj. - Zoi, molim te!
Zoi!
Kome je potreban zagrljaj?
Znaš šta bih ja rekao? - Šta?
Bolje je napolju nego unutra.
Tragično je šta se danas sve dešava u svetu.
Dakle, sutra, krećeš u školu. U redu?
Mogu li te nešto pitati? - Naravno. - Voliš li ga još uvek?
Koga? - Aleka.
Volim li još uvek Aleka?
Pretpostavljam.
On je moja srodna duša. Zajedno smo još od srednje škole.
U čemu je onda problem? - Sada si postao i psihijatar?
Nekada pomaže kada popričaš sa strancem. - Ti nisi stranac.
Znaš šta sam mislio.
Mora biti da smo zaboravili kako da se zabavljamo.
Naša veze deluje skladno, ali mnoge stvari su se promenile od kada...
Od kada?
Sigurno imaš samo 7 god.?
Vreme je za spavanje, mladiću. Dođi.
Želim da znaš,
ti si vrlo specijalan mali čovek. - I ti.
Ne brinite, biće on dobro.
Zdravo, društvo. Neko je naručio taksi? - Da, ja sam.
Izvinite me, gospodo.
Hvala, mladiću.
MORISON IGRAČKE
Dragi Bože! - Zdravo, tata. - Ilaj, šta ćeš ovde?
Mislio sam da ti treba pomoć. - U vezi sa čim? - Poslom.
Ne, dobro sam, hvala. - Ne izgledaš tako. - Zaista jesam.
Ako ti kažeš da je prazna fabrika u redu, ko sam ja da ti protivrečim?
Zar ne bi trebalo da si u školi ili tako nešto? - "Ili tako nešto", da.
Idemo. Odbaciću te nazad. I, Ilaj, molim te, zovi me Alek.
Da, gospodine. - Samo "Alek", biće dovoljno. Idemo.
Imaš na lageru neke vrlo dobre proizvode. - Hvala ti. I ja tako mislim.
Vidi ovo.
Jedna od naših novih igračaka.
"Kul". - Znam!
U čemu je onda problem? - Problem je, moj mali prijatelju, novac.
Kao i uvek. - To je koren sveg zla. - Ništa mi ne pričaj.
Bolje da pozovem Zoi, da joj kažem da si ovde.
Ilaj, do đavola, šta to radiš? Ulazite, obojica.
Ne možeš tek tako naručiti taksi i napustiti školu.
Kako misliš da se krećem? Jesi li se skoro vozila aubousom po Londonu?
Taksi je zaista najbrži i najefikasniji način.
Znaš na šta sam mislila. - Izvini.
Gladan si, Alek? - Mislim da jesam.
Zdravo. Neko je naručio kinesku hranu?
Šta je?
Ko bi rekao da patka, od svih stvari, može ovako da bude ukusna?
Umotaj je u palačinku, dodaj mladog luka i sosa i Bog da te vidi.
Ilaj, molim te, pitaj me sledeći put. - Dobro. Izvini.
Ali, ti si sada tu i moraš priznati kako je dobra ova hrskava pačetina?
Stvarno je dobra.
Šta je? Samo kažem! Ima pravo. Jedemo je, prilično je dobra, zar ne?
Ipak, imamo o mnogo čemu još da popričamo.
Slušaj, u vezi sa tim... - Možete kasnije to da raspravite.
Sada, možeš li mi dodati tu hrskavu naseckanu govedinu?
Zna kako da naruči dobru kinesku hranu, tu mu skidam kapu!
Trebalo bi više vremena da provodim sa njim.
Žao mi je.
Iskreno jeste.
Ne možemo preživeti samo od knjižare. - Znam. - Treba da budemo porodica.
Izvući ću nas iz ovoga. Hoću.
Idem malo napolje, u redu?
Ilaj? Gde si to našao? - U sobi pored.
Ne smeš nikada da ideš u tu sobu. - Ali, samo sam mislio...- Nikada.
Razumeš li?
Prestravio si me! Gde si bio?
Izvinite. Kako ste večeras, g. Potc?
Bio sam i bolje. Spavao sam, probudio si me.
Gledajte to sa pozitivne strane. Bar ne morate da idete u školu svaki dan.
Što je to tako važno? - Možeš nešto da naučiš tamo.
Kako ti je u novom domu? - Fin su par.
On je malo težak, ali siguran sam da ću uspeti da ga sredim.
Za te stvari treba vremena. - Nemam toliko vremena g. Potc.
Ne možeš požurivati takve stvari. Svi su različiti. - Valjda.
Džon! Drago mi je što te ponovo vidim. - Takođe, Alek. - Sedi.
Žele bombone? Prave ih po likovima američkih predsednika.
Ne, hvala. - Siguran si? - Hteo sam da popričamo o tvojoj proizvodnji.
Dobro, kaži? - Nema svrhe da okolišam.
Uz ovu recesiju, marže su se smanjile i
ne možemo podneti ovako malu proizvodnju. - To je u redu.
Razmotrićemo marže i dogovoriti se.
Poslednje 2 godine stvari su krenule nizbrdo.
U potpunosti razumem tvoju situaciju. Zaista mi te je žao.
Džon, koliko dugo se poznajemo? Bio sam ti na venčanju. Krstio sam Alis!
Znam. Uvek ćemo biti prijatelji, zato sam hteo da ti kažem u lice.
Molim te shvati. Ovo je samo posao.
Za tebe, možda. Za mene znači opstanak.
Postoji još jedna mogućnost.
Ako se rešiš da prodaš fabriku, mogao bih ti dati ponudu.
Nije na prodaju, Džon. - Mislio sam da bi ti koristio novac.
Moj otac je stvorio ovo mesto ni iz čega. - Da, i bio je dobar čovek.
Moraćeš da smisliš nešto, to je sve.
Dakle...
Znaš gde me možeš naći.
OLIVER MORISON 1935-2004 (VOLJENI OTAC I MUŽ)
Zdravo, tata. Znam da je prošlo dosta vremena otkako te nisam posetio.
Istina je...
Oh, tata, zabrljao sam stvar.
Da si sada ovde, tačno znam šta bi mi rekao. - Šta bi ti rekao?
Uplašili ste me! - Izvinite.
Ko si ti? - Zovem se Potc.
Brinem se o starim nadgrobnim pločama. Držim ih urednim i čistim.
Dobro.
Dakle?
"Dakle"? - Šta bi rekao?
Izvinite. Mislio sam da sam sam. - Mogu da odem, ako tako želite.
Rekao bi...
"Alek, izgradio sam ovu kompaniju ni iz čega. Nemoj me izneveriti, dečače."
A...ti si ga izneverio?
Znaš, grobovi čine čudne stvari ljudima.
Misliš da su ludi, jer pričaju sa mrtvima.
Vidiš li ove ruže?
Nikada ne bi pomislio da nešto tako lepo može da raste iz groba.
Ne razumem. - Ima jedna stara izreka.
Kako ono ide?
"Iznikle iz pepela, rastu ruže uspeha."
Imaj to na umu.
I ne samo to. Kada smo došli kući naručio je kinesku hranu. I to ne bilo
koju. Hrskava pačetina bila je tako ukusna. Nešto najbolje što sam probao.
Zvuči kao neko sa kime bih voleo da se družim!
Ne mogu tek tako da se naviknem na ovu situaciju instant porodice?
Kako stoje stvari između tebe i Zoi? - Imamo trenutno velikih problema.
Kakvih? - Novac. Švorc smo. Neverovatno je kolike to trzavice donosi.
Nekada niste skidali ruke jedan sa drugoga. - Možda u školi.
Kada ga pogledaš nikada ne bi rekla da je bio glavni u fudbalskom timu.
Sve devojke su bile zaljubljene u njega.
Ali, mi smo se prosto odmah skapirali.
Na prvom sastanku, odveo me je na vožnju rolerima.
To je bilo u vreme kada su roleri imali po 4 jednako razmaknuta točka.
Sećam se da je većinu vremena provela na zemlji!
Proveo je većinu vremena na zemlji! Nije imao pojma sa rolanjem.
Čoveče!
Bio je predivan.
Toliko smo bili zaljubljeni. - Sreća tvoja.
Zvuči kao da ste se dobro zabavljali zajedno. - Da. Da, jesmo.
Jesmo.
Hej! - Hej. Šta radiš ovde?
Nešto sam razmišljao.
Možda bi Ilaj mogao malo da se druži sa mnom.
Mislim da bi voleo to.
Evo. Ovako treba.
Kako si to uradio? - Nije bilo teško.
Već ima tu mogućnost da leti u svim pravcima.
Samo je prekidač bio onesposobljen. Verovatno neka evropska modifikacija.
Tako je.
Šta to radiš?
Pokušavam da nađem način kako da se izvučem iz ove zbrke.
Šta je ono?
" Legoland."
Hoćeš da kažeš da postoji cela zemlja napravljena od Lego kockica? - Da.
Nikada nisam našao vremena da odem tamo.
Ali, jednog dana.
Želiš li da izabereš neku igračku iz skladišta?
Stvarno? - Naravno. Šta god želiš.
Ovo su stare drvene igračke. Nekada su bile vrlo popularne.
Sada moram nekome da platim da bi ih se rešio. - Izrada je prelepa.
Slažem se. Upravo tako. Deca danas žele samo elektronska sranja.
Mislim, stvari. Mogu ih proizvesti, ali mogu i svi ostali. Samo
ih ne mogu nabaviti iz inostranstva u količinama kao i ostali.
Da, to đubre se brzo lomi. - Tako je. Znam!
Znaš, trebalo bi nekada da izađemo. Tako rade porodice, zar ne? Izlaze, zajedno?
Trenutno imam nekih problema. - Razumem.
Ovo je prelepo.
Ruske lutke?
I ima ih još 5 unutra.
Sve su tvoje. - Stvarno? Hvala. - Zadovoljstvo mi je.
Kuda ćeš ti to? - Zar ti nije Alek rekao? Idemo po njega na posao.
`Jutro.
Zdravo. Koliko dugo si tu? - Samo par minuta.
Idi se umij, čeka nas mnogo obaveza danas, baš mnogo.
Stvarno? Ali, ja sam na poslu. - Vidim. Izgledaš baš zauzeto. - Smešno.
Očito ne znaš ništa o ovome. - O čemu?
Treba da krenemo, ako želimo da se probijemo kroz saobraćajnu gužvu.
Ilaj, šta se dešava?
Vozite pravo.
Vozite samo pravo, narode.
Izvini, Alek. Ilaj mi je rekao da si ti sve organizovao.
Ne brini zbog toga. - Mislite o tome kao o inspiraciji.
Za šta? - Za posao. Kao neka vrsta istraživanja. Ti si u dečjem biznisu.
Moraš znati sve o deci, šta volimo.
Ilaj, moja inspiracija je presušila pre godinu dana. Ja sam kao prazan bunar.
Glupost. Tvoj bunar je samo presušio. Kiša će jednom ponovo pasti.
Skoro smo stigli. - Ilaj, kuda idemo?
LEGOLAND
Šališ li se ti to? - Ne. Mrtav sam ozbiljan. - Molim?
DOBRO DOŠLI - Ilaj!
Počećemo sa nečim laganim. - Ovo je smešno. Idi sam.
Ako nisi primeti, ja imam samo 7 g. Potrebno je da me pratiš.
Prevelik sam za ovu vožnju. - Jesi u glavi, ali nisi ovde.
Prevelik si za ovaj vozić. - To sam i ja rekao, ali on nije hteo da sluša.
Idemo.
Ruke gore! Hajde, Alek, gde ti je smisao za zabavu? - Tačno, gde ti je?
Spremni, startna linija, krećemo! - Čekajte! Hej!
Vratite se!
Pobeda!
Nije fer. Imao si bržao kola. - Alek, ne budi loš gubitnik.
Istina je. - Stvarno?
VOZAČKA DOZVOLA
Čestitam, mladiću. Evo tvoje vozačke dozvole. - Hvala.
Vidi, ima čak i tvoja fotografija. - A ja?
Evo, gospodine. - Hvala. - I za moju ženu.
Zaista su napravljene za malu decu. - Nije potrebno.
Ne. I ti si položila test. Zaslužuješ jednu.
Želim vam divan dan.
"En garde"! Šta ćeš sada!
Videćeš ti! - Pobedio si!
Divna je.
Jeste, zar ne?
Više stavi. Hajde!
Na djeti si? Luduj malo. - Dobro onda. Idemo.
Pokaži ovoj ženi kako se to radi. Daj joj malo šlaga.
Spremna?
Eto ga. - Šta ti je to? - Šta?
Šlaga nikad dosta.
Dobro. Tražili ste to.
Ne, ima ga svuda.
Stani!
Ovo je zabavno. - Ovo je zabavno.
Znaš, posle svega, zaboravila sam na sve ovo...
Znam.
Sit sam. - On više ne može. - Ne mogu. Ne donosite više.
Ako niste umorni ima još jedno mesto kuda bismo mogli da odemo.
Ne razumem zašto su morali da pomere točkove.
Sviđalo mi se što su bili jednako razmaknuti.
Šta im je ovo? - Jesi li siguran da si za rolere?
Bio sam odličan roleraš onda i dobro to znaš.
Sigurno nisam zaboravio kako se to radi. - O, Bože!
Koliko može biti teško?
Oh, Alek.
Idemo, ljudi!
Čuo sam da je ova knjiga posebno dobra.
Idemo, onda.
"Spustio je glavu, zatvorio oči i povikao na nebo iznad.
"Hej, možeš li me čuti?!" Možeš li videti ovo?!"
" Zmajevi lete!"
Bila je to dobra knjiga. - Bila je.
Nisam je čitao...
nekoliko godina.
Znaš, zabavljati se i nije tako teško, zar ne?
Nisi ti loš klinac. - Nisam kada me bolje upoznaš.
Nisi ni ti loš otac.
Što se toga tiče...vidiš, Zoi i ja..
...ste srodne duše. Zajedno ste još od srednje škole.
Da. Tako je.
Upoznali smo se kada nam je bilo 16. Nije li to ludo?
Ne znam mnogo ljudi koji su toliko dugo zajedno.
Bili smo tako zaljubljeni. - Ona te i dalje mnogo voli.
Rekla je tako? - Nije morala.
Video si ovo?
Mesec. - Prelepo je.
Zoi, žao mi je.
Nemoj. Nemoj, večeras.
To je Šopen. Preludijumi su mu posebno melodični.
Gde si to naučio da sviraš? - U domu. - Prelepo je.
Alek je učio našeg sina da svira. - Kog sina?
Ovo je bio naš sin, Samjuel Kristofer Morison.
Bio bi tvojih godina sada.
Njegova prva fudbalska utakmica. Voleo je da igra fudbal.
Da vidimo.
Voleo je sladoled od čokolade sa čokoladnim mrvicama u boji.
I igrališta u pesku. Izuo bi se iste sekunda kada bi ugledao pesak.
Bio je moja svetlost.
Moj mali anđeo.
Bio je moj ceo svet.
Šta se dogodilo?
Nesrećni slučaj.
Dogodio se pre 2 godine.
Šta ćemo sada da radimo?
Jednostavno se dogodilo.
Naši životi više nikada neće biti isti.
Ležem uveče i trudim se da ustanem ujutru,
ali ne prođe dan da ne pomislim na njega.
Ne prođe dan da...
...ne krivim sebe.
Semjuel je voleo životinje.
Imao je običaj da svako veče spava sa ovim medom.
I dalje se budim sa mišlju da je živ.
Ljubav koju osećaš za svoje dete...
...je jača od bilo koje ljubavi koju ćeš osetiti u svom životu.
I u mom srcu je tolika rana...
koja osećam da nikada neće zaceliti.
Nešto sam razmišljala, možda bi trebalo da raščistimo sobu.
Šta kažeš?
Divni su, zar ne? - Šta je to? - Vile.
Misliš svici. - Zavisi od tačke gledišta.
Znamo li se? - Sreli smo se na groblju. Zovem se Potc.
Izgleda da te svuda ima. Ne pratiš me? - Možda.
Dobro.
Drago mi je da smo se upoznali, g. Potc. Ja sam Alek. - Drago mi je, Alek.
Čime se bavite, gospodine? - Trenutno ni sa čim.
Uglavnom, igračkama. - Igračkama? Volim igračke. - I ja.
Ali, vremena su teška, g. Potc. - U čemu je problem?
Nekada pomaže popričati sa strancem, znate.
Jednostavno nije trebalo biti ovako. - Jeste li religiozni, gospodine?
Možda sam nekada bio, ali više nisam.
Zašto?
Kako bih mogao biti? Kako mogu verovati u Boga koji uništava život?
Možda je to nešto kao test. - Surov test.
Ne znam da li vredi, ali evo šta ja znam.
Mi, i kada kažem "mi", mislim na ljude, iz nekog razloga mislimo da je
teško ostaviti prošlost iza sebe. Ne kažem da nema mesta za uspomene.
Kažem da ne možemo u sadašnjici živeti kao što smo u prošlosti, jer
onda će tvoja budućnost izgledati isto kao što je izgledala juče.
Takođe nećeš moći da imaš budućnost, jer
je tvoja današnjica samo prošla pored tebe.
Jedini način da budeš zaista srećan je da se
povežeš sa sadašnjim vremenom, trenutkom u kome si.
Kako je bilo, mama? - Kao i obično, ukusno.
Govedina je bila malo prekuvana.
Drago mi se da ti se sviđa.
Znači, sreo si g.Potca? - Ko je g. Pot? - Potc. Iz bašte.
Jesam, Potc. Drugi put, ustvari. - O čemu ste razgovarali?
O životu. Čudan je. Ne mogu da ga provalim. - Prava je misterija.
Nikada ne možete tačno reći šta se dešava u nečijoj glavi. - Tačno.
Kladim se da njemu fali koji kliker u glavi. Zaista, misterija.
O, Bože! - Dobro si?
Ruske lutke.
Ilaj, ti si genije. - Uvek sam to misli, ali hvala što si potvrdio.
Imam ideju. Izvinite me.
G. Brnsa, molim vas.
Možete li ga zamoliti da proveri svoje mejlove? Važno je.
G. Bugaci? Kako su deca? Odlično. Slušajte, imam predlog za Vas.
G. Macuhiro? Da. Organizujem prezentaciju i voleo bih da dođete.
Siguran si da si sve zapamtio? - Jesam, sve. Sve će biti u redu.
Dobro izgledaš, maleni.
Dobro, uradimo ovo.
Tom! - Dobro jutro, gospodine. Zdravo.
Mnogo ti hvala što si došao da pomogneš. Uputiću te u stvar.
Gospodo, dobro jutro.
Ko si ti? - G. Morison se izvinjava,
jer neće moći da dođe. Ja sam njegov zastupnik.
Njegov zastupnik? - Da.
Koliko imaš godina, mladiću? - 7. Bože, imam gaće starije od njega.
Više informacija, nego što želimo da znamo, g. Brns, ali hvala Vam.
Ima li još pitanja? Vezanih za posao?
Dobro. Onda da počnemo.
Divno je videti sve velike kupce na istom mestu i u isto vreme.
Znam da nismo uvek imali najniže prodajne cene,
niti smo nabavljali poslednje eletronsko đubre iz Kine,
ali ono što imamo su dobre stare igračke,
napravljene u duhu dobrih starih vrednosti.
Dobre stare cene bi bile bolje.
Mladiću, jako smo zauzeti. Imaš li novi proizvod koji si nam želeo pokazati?
Imam.
Dame i gospodo, ne možemo ponovo izmisliti točak,
ali ga možemo prepakovati. Predstavljam vam...
"Zagonetnu kutiju".
Šta je unutra? - 5 fantastičnih igračaka po ceni od 3.
Kojih? - To je tajna.
Moram da znam koje su. - Ne možete. - Zašto? - Jer je to tajna.
Kako će ljudi znati šta kupuju? - Neće znati, Džon. Kupuju misteriju.
Svi vole dobru tajnu. - Ne razumem.
Obična drvena kutija sa znakom pitanja na poklopcu.
Ovo je prokleta tajna, Džon, u tome je cela stvar. Nije bitno šta je unutra.
To je već pola zabave, naknadno saznati šta je. Genijalno! Genijalno!
Rekao je: "Odlično urađeno. Tako nešto ne postoji u Japanu."
Voleo bi da naruči. - Znate da je minimalna porudžbina 10,000 kutija.
Za početak želi 20.000.- To prevazilazi minimun, biće nam zadovoljstvo.
" Arigato".
I ja poručujem, mladiću. Slažem se. - Ja ću 20.000- Takođe.
Ja ću 10.000. - I ja ću toliko. - Takođe.
Dobro onda i mi se pridružujemo.
I evo tvorca lično, kao šlag na tortu.
Odlično urađeno, Alek. Odlično. Angažovati dečaka, prosto genijalno.
Hvala Vam gospodine što ste nam osigurali budućnost. - Hvala tebi.
Moram priznati, bilo je odlično. Ko bi rekao da će se
oduševiti zbog kutije? - Znam. I to u svim su iste igračke.
Ovo zahteva slavlje.
Dobro dodavanje.
I evo ga. Finale svetskog prvenstva.
Dobra odbrana, Alek.
Znaš, razmišljao sam, ako želiš, možeš me zvati tata.
Mislim, samo ako želiš.
Uvek kada spavam. - Izvinite. Mogu li Vam se pridružiti?
Kako ide? - Prilično dobro. Alek se oporavlja. - Dobro je.
On ima dobro srce. I posao mu je krenuo. - Drago mi je što to čujem.
Ima još jedna stvar koju bi trebalo da uradiš.
Zašto se ne bismo javili g. Potcu?
Zdravo, vas troje. - Mi o vuku, a vuk na vrata.
Alek, mislim da ste se upoznali. Jesmo. - Kako je? - Sve po starom.
Šta radite za Božić?
Pa...
Srećan Božić, svima!
Mogu li da dobijem "Zagonetnu kutiju"?
"Zagonetna kutija", a?
Nabavite ovde svoju "Zagonetnu kutiju"! Srećan Božić!
Gledajte, svi su ovde! Fantastično!
Znam. Čudno je.
Živeli! - Živeli! Živeli, u tvoje ime!
Kažite mi, g. Potc, kada ste se poslednji put okupali?
Mogu li da dobijem malo kuvanog vina? - Premlad si za to.
Možda samo gutljaj, ali nećemo reći Zoi.
Dobro si? - Jesam. Samo nisam navikla na kuvano vino.
Srećan Božić!
Šta kažete da se igramo moje najomiljenije igre?
Dobro, a koja je to igra, gospodine?
Zove se "Pogodite poklone". - Obožavam tu igru.
Alek, nemoj!
Sigurno je košulja. - Moraćeš da sačekaš do sutra.
A ovaj? Da pogodim.
Roleks! Zar ne? Kaži da je Roleks. Hajde!
Ne mogu da ti kažem. Strpljenje, mladiću. Strpljenje! - Volim poklone.
A ti? - Šta tu ima da se ne voli?
Lepo je videti porodicu na okupu za Božić, tako i treba da bude.
Imate li Vi porodicu, g. Potc?
O, da. Svi imaju negde porodicu. Ako nemaju, trebalo bi.
Pogodite šta je ovo. - Auto na daljinski! Super! - Opako!
Ne tresi ga. - Izvini!
Ne mogu da uzmem. - Naravno da možete.
Zašto?
Gledajući Vas, mislim kako ste i Vi nekada bili dete
imali ste majku, oca, dom.
Šta se desilo u međuvremenu? Šta je pošlo po zlu?
Mogli biste biti moje dete,
koje sam volela, brinula se o njemu i negovala ga.
Mogli biste biti moje dete koje živi na ulici.
Vi ste svako dete, svih onih roditelja, koje se izgubilo na svom putu.
Srećan Vam Božić. Brinite se o tom malom čoveku. Poseban je, zar ne?
" Bog je čuo". - Šta je to? - Knjiga o etimologiji imena.
To znači Semjuelovo ime, "Bog je čuo". - Tako je, zaboravila sam.
" Bog je čuo."
Da. Vreme je za spavanje. Srećan Božić, anđele.
Veruješ li? - U šta?
U anđele. - Ne znam. Nisam mnogo razmišljala o tome. - A ti?
Lepo je misliti da postoji neko ko bdije nad nama i pazi nas.
Da, valjda jeste.
Vreme je za spavanje, a sutra možeš da otvoriš sve svoje poklone.
`Noć. - `Noć.
Mislila sam da bih ti mogla sada ovo dati.
Roleks je, zar ne?
TEST ZA TRUDNOĆU
Bože!
Bože, trud... - Trudna sam.
Kako? Doktor je rekao da... - Rekao je da je sve ovde.
Dušo, imaćemo bebu.
Bože, ovo je pravo čudo!
Ništa manje od čuda.
Samo se brinem za Ilaja.
Kako ćemo da mu kažemo?
Srećan Božić! - Srećan Božić!
Ilaju, dušo, želimo nešto da ti kažemo.
Ja ću se javiti. Ti idi po Ilaja, pa ćemo otvoriti poklone.
Da?
Da li je to gđa Morison? - Ja sam. - Ko je to? - Džejn je.
Izvinite, znam li... - Džejn iz hraniteljskog doma.
Zdravo, Džejn. Šta mogu da učinim za tebe?
Žao mi je što zovem na Božić. Nadam se da ne smetam. - Ne, u redu je.
Samo, gđa Leng je izašla iz bolnice. Mnogo se bolje oseća.
Drago mi je što to čujem. Odlično.
Bila je velika zbrka onog dana kada ste dolazili.
Dobro.
ZOI I ALEK
Formular koji ste mi dali, prosledila sam gđi Leng i...
Stvar je u tome...Ne znam kako to da Vam kažem?
Nikada nismo imali dečaka koji se zove Ilaj.
Nikada ovde nije bio.
I što se tiče papira,
slika koja je bila tamo je nestala. Nema ništa.
Ilaj!
Veruješ li? - U šta? - U anđele.
"LENG" HRANITELJSKI DOM
To znači Semjuelovo ime, "Bog je čuo".
Draga Zoi!
Kada budeš čitala ovo pismo, mene više neće biti.
Ne brini. Znam kuda idem. Uvek znam.
Važnije je gde sam već bio, bili ste oboje jako dobri prema meni.
Znam koliko vam je bilo teško da se nosite sa Semjuelovom smrću
i bolom koji ste osećali.
Želim da znaš da nisi ti kriva.
Ljudi odlaze sa ovoga sveta naizgled bez ikakvog razloga.
Sve je to deo misterije kutije koju bismo želeli da vidimo iznutra,
ali ne možemo.
Loše stvari se nekada dešavaju dobrim ljudima.
Nema nekog razloga zašto se događaju. Jednostavno se dese.
Bol prolazi i vremenom ćemo ga zameniti uspomenama iz prošlosti.
Zaboravićete bol...
.. i počećete da se sećate radosti koju je doneo u vaš život.
Volim te, mama.
Čuo sam da će biti devojčica.
Neguj je i voli, kao što znam da hoćeš.
Samo roditelj zna šta znači voleti dete,
i koliko radosti ono donosi u život.
Ne brinite se za mene. Jednog dana ponovo ćemo se videti.
Voli vas vaš mali anđeo, Ilaj.
(ima još)
Zdravo. Gđa Leng me je poslala.
Lepo je misliti da postoji neko ko bdije nad nama i pazi nas.
Prevod: mirjana312 Obrada: film-club.net