www.titlovi.com
Mir.
Nekada davno, pre nego što su osnivači utemeljili naš veliki grad,
ta reč nije imala nikakav smisao. Bila je ideal neopipljiv poput sna.
Sada, 200 godina kasnije, živi smo dokaz da je mir dostižan.
Razlog za to je, naravno, naš sistem frakcija.
Učeni, Neustrašivi, Miroljubivi, Iskreni i Nesebični.
Deljenjem ljudi u skladu sa njihovom osobenosti i sposobnosti stvorili smo
društvo u kom svaka frakcija igra odlučujuću ulogu u očuvanju reda.
Ali harmoniju koju smo postigli napala je
mala ali izuzetno opasna grupa pojedinaca. Zovemo ih Divergentni.
Oni su najgore od onoga što je čovečanstvo nekad bilo.
Buntovni, neposlušni i nekontrolisani. Pre pet dana,
odmetnuta grupa Divergentnih, maskirani u Neustrašive,
svirepo su napali Nesebične. Očigledan pokušaj da osakate frakcije
napadom na njihove najranjivije članove.
Ovi Divergentni preziru naš sistem jer nisu sposobni da mu se prilagode.
Najnovije glasine, na primer, da sam ja na neki način odgovorna
za napad na Nesebične nije ništa drugo do propaganda Divergentnih.
Posvetiću se tome da ove begunce privedem pravdi.
Kao član Upravnog odbora imam pravo da proglasim opsadno stanje
dok ne budem sigurna da je pretnja po našu bezbednost eliminisana.
Javite Džanin da smo je pronašli.
Mi smo sve što je preostalo od čovečanstva.
Zid koji nas okružuje zaštitiće nas od svih pretnji izvana,
ali imamo zadatak da se borimo protiv svega što nam preti.
Stoga, obzirom da smo poslednja nada civilizacije,
borba za mir nije samo častan ideal, već obaveza.
Naša je dužnost da se suprotstavimo jedinim pravim neprijateljima mira.
Divergentnima.
POBUNJENA
Preveo i obradio Nestor
Miroljubivi.
Moram da se uverim da je čisto. Tris!
Pomozite nam! Molim vas, pomozite.
Molim vas, pomozite! -Žao mi je.
Morate da odete. Ne pripadate ovde. -Za sve je ona kriva.
Ubila si Vila. -Ne.
Ona je ubila.
Majko!
Sve si nas ubila. -Vile!
I tri! -Više!
Ćao. -Jače, jače.
Hoćeš više? -Hajde, vratite se svi na čas. -Dobro, dosta je. Vidimo se.
Samo sam htela da nešto promenim. -Dobro.
Bez sumnje je drugačije.
Ne dopada ti se? -Dopada mi se. Mnogo mi se dopada.
Samo sam iznenađen, to je sve.
Šta se dešava, Tris? -Ništa. Dobro sam. Samo...
Još imaš noćne more? -Ne.
Dobri smo.
Ti i ja. Znam da ništa nije kako treba, ali mi jesmo.
Moramo se vratiti poslovima.
Koliko još moramo ostati ovde, Četiri? -Dok ne bude bezbedno da odemo.
Ćao. -Ćao. -Sine!
Ne možeš me zauvek ignorisati.
Znam da planiraš sledeći potez, ali postoje stvari koje ne znaš.
Markuse, molim te, ostavi nas na miru.
Tvoja majka se nije vratila u Nesebične samo da bi tebe spasila.
Umrla je pokušavajući da sakrije od Dženin nešto što je Nesebičnima
davno povereno na čuvanje. -Prestani! Šta god hoćeš od nas, nećeš dobiti.
Nisam ja ovde neprijatelj.
Pronašli ste je?
Bila je u kući Natali i Endrjua Prajora, kao što ste i rekli.
Možete li mi reči šta je unutra?
Poruka osnivača koja će nešem narodu osigurati budućnost koju zaslužuje.
Divergentni će uništiti naše društvo, ukoliko mi ne uništimo njih.
A sada možemo. Kako bilo, samo Divergentni može otvoriti ovu kutiju.
Pronađite ih! Sve, do poslednjeg!
Neka te sreća prati.
Hvala. -Neka te sreća prati.
Stvarno ne znam koliko ću još moći da podnesem ove fore mira i ljubavi.
Miroljubivi su takvi, pokušaj da se uklopiš. -Pokušavam, ali mi ne ide.
Napravite mesta, samo malo! Pogledajte, duga. Baš je lepa.
Obredna patološka ljubaznost i bezuslovno gostoprimstvo?
Ovde je sjajno. Hvala. Neka te sreća prati.
Oprosti! Tris, dobra ti je frizura.
Jesi li namjerno htela da bude tako čudna? -Pitere, uzmi hranu i sedi.
Šta ako neću? Sem toga, mislim da bismo trebali da budemo skupa,
sada kad smo zvanično begunci. -Mi smo begunci? -Ti ne znaš? Nisi mu rekla?
Džanin sada priča da je napad na Nesebične organizovala
grupa odmetnutih Divergentnih i njihovi simpatizeri.
Sve će to da svali na nas? -Da.
Džanin je trebao izgovor da traži od veća da zavede opsadno stanje.
Sada ga ima.
Ostanak kod Miroljubivih je za sada naša najbolja opcija.
Moramo da se primirimo dok ne saznamo gde su Neustrašivi.
Tek tada možemo delovati. -Moramo da ubijemo Džanin.
Znam, ali još nismo spremni.
Ne misliš ozbiljno, zar ne? -Ne, ozbiljna sam.
Neću stati dok ne bude mrtva.
Ne možeš ići okolo i ubijati ljude. -Ne, ona je u pravu. Poslušaj sestru!
Tris, mislim da bi trebala otići u sedište Učenih i lično ubiti Džanin.
Ja ću ostati sa Kejlebom, da i on ne završi ubijen.
Šta? -Znaš već, kao što se zbog tebe desilo tvojim roditeljima.
Prestanite! -Šta to radite?
U moju knacelariju. Odmah!
Svi nastavite sa jelom, prijatno. -Smiri se!
Bila sam jasna, pružićemo vam utočište pod uslovom da ne pribegavate nasilju.
Mogu vam garantovati da se ovo više neće ponoviti.
Sve i da je tako, više ne možete ostati s nama.
Vaše prisustvo unosi preveliku pometnju.
Istina je da nikad i nije bilo predviđeno da nam dugo date utočište.
Zar ne? Nikad se ne biste suprotstavili Džanin.
Uopšte nas ne razumeš. -Ne, razumem vas, razumem da mislite
da možete da ostanete izvan ovoga, ali ne možete.
Jednog dana, Džanin će doći i oduzeti vam ovlaštenja koja mislite da imate.
Tris!
Džoana, stvarno nam treba još malo vremena.
Kad saznamo gde su preostali Neustrašivi, možemo da odemo.
I šta onda? Napašćete Učene?
Neću da budem saučesnik u nasilju. -Niko to od vas i ne traži.
Nama samo treba još par dana.
Jedna.
Jedna, šta? -Još jedna prilika.
Filozofija Miroljubivih je da opraštaju kako drugima, tako i sebi.
Teško ti je, Tris. Saosećam s tobom.
Znam kako je kad bespomoćno posmatraš kako gubiš one koje voliš.
Ali, Džaninina smrt neće ti vratiti majku.
Znam da si ljuta, ali dopuštaš da te to potpuno obuzme.
Šta je?
Ostanite ovde. Budite tihi.
Gospodo, Miroljubivi vam žele dobrodošlicu.
Čemu dugujemo zadovoljstvo? -Nismo došli na druženje, Džoana.
Tražimo Divergentne. -Razumijem.
Naravno, pomoći ćemo vam. -Treba da dozvoliš testiranje cele frakcije.
Nova tehnologija Učenih za proveru. -Miroljubiva.
Otkako je Džanin na čelu vijeća, proces testiranja je pojednostavljen.
Prekoračavaš svoja ovlašćenja. -Hajde, Džoana.
Gde je nestala ljubaznost Miroljubivih?
Hoćemo li milom, ili silom? Od tebe zavisi.
U redu. Ali, protestovaću.
Možemo da krenemo. Pokret!
Svi Miroljubivi da dođu u kupolu da bi se podvrgnuli obaveznom testiranju.
Hajde. Ulazite. -Svi unutra!
Nešto nije u redu? Kao da ne možeš da se pomeriš sa tog ulaza.
Erik je ovde. Moramo odmah da idemo. Hajde!
Šta je gore? -Samo moja kancelarija.
Idemo.
Ovde su naoružani stražari. -Idemo kroz prozor?
Treba da se podelimo.
U redu, da. Jasno mi je. Svako za sebe.
Dobro. -Ovde su!
Eriče, ovde su, gore. Hajde, pobeći će. -Jesi li spremna?
Gde? -Kroz prozor!
Idu prema kupoli!
Stanite u red! -Evo ih!
Nemoj! -Vrati se u red! -Ja sam vođa Nesebičnih, imam pravo...
Pritvorite ga! -Dobro! Polako.
Hajde! Ne usporavajte!
Požurite! Hajde!
Idemo!
Ovuda!
Trčite!
Slušajte! -Šta? -Voz!
Idemo!
Kejlebe! -Nastavite da trčite!
Trči! -Pokrivajte me!
Hajde! Trči!
Idi! Idi! -Hajde!
Vi baš imate stila!
Otpadnici! -Miroljubivi! -Krećete se kao Neustrašivi.
Ali, nemam pojma kome ovaj pripada.
Samo trebamo da stignemo do grada, to je sve. -Šteta, voz je zauzet.
I oštetili ste nam robu.
Ovo je platno Nesebičnih. A vi ste otpadnici, zar ne?
Kejlebe! -Ja sam pre bio Nesebični.
Koristili smo ovo platno da vam šijemo odeću.
Hoćeš da kažeš da sam ukrao od tebe?
Ne, više nisam u Nesebičnima, tako da tehnički ne kradete od mene.
Zapravo, ne kradete uopšte. Na kraju krajeva, stvar je semantike
da li je to krađa ili milostinja, ali sve se svodi na isto. -Dosta je!
Hajde da se svi smirimo. Bio si jasan.
Sići ćemo s voza. -Društvo, hajde da se svi smirimo, u redu?
Hajde da svi sednemo?
Samo sam pokušavao da pomognem! -Nemoj. -O, da. Ovo će biti zabavno.
Hajde da se svi smirimo, u redu?
Kejlebe.
Pusti me!
Jesi li dobro? -Da.
Tobajas Iton. -Ponovi to. -Tobajas Iton.
Šta, poznaješ ga? -Ja sam on. -Ti?
Tebe smo tražili. -O čemu on priča?
Pođi za mnom.
Tris! Žao mi je, samo sam hteo da pomognem.
Četiri! Zašto tebe traže? Kako ti znaju ime?
Ovo su otpadnici? Ovo je ludilo.
Tobajase!
Majko.
Milsio sam da je mrtva. -I ja sam.
Molim vas, neka mi neko kaže šta se ovde dešava?
Tobajasov otac je bio veoma nasilan.
Znala sam da ću mu stvarno pobeći samo ako potpuno nestanem.
Nesebični su mi pomogli da lažiram svoju smrt.
Samo zato što nisu hteli da se naruši Markusov imidž.
A njega si ostavila samog sa Markusom. -Bila sam veoma mlada.
Kontaktirala sam ga pre godinu dana.
Osetila sam da je došlo vreme da se ponovo povežemo.
Ja sam još uvek tvoja majka. -Ne, moja majka je mrtva.
Kad sam imao 6 godina, bio sam joj na sahrani.
I nije pokušala da se poveže sa mnom, htela je da me iskoristi. Kao i sada.
Za šta? -Ona želi vojsku.
Vojsku? -Ja želim savez.
Ne! Ti samo želiš osvetu. -Ovde se ne radi o meni.
Treba stati na put sistemu po kojem je jedna grupa ljudi dostojnija od druge.
Ovaj grad je možda okružen zidom, ali ne mora da bude zatvor.
Preterujete. Frakcijski sistem nije savršen, ali je daleko od zatvora.
Ti pripadaš Učenima?
Bio sam Učeni.
Jesi li voljna da ubiješ Džanin? -Naravno.
Kad sam bila udata za Markusa, dobro sam je poznavala.
I, verujte mi, ona je spremna na sve.
Ali mislim da ti to već znaš. -Tris, ne možemo joj verovati.
Da, ali... -Mi smo na istoj strani, Tris.
Ja sam otpadnik zato što ne pripadam ni jednoj frakciji.
A ti si Divergentna jer pripadaš u više njih.
Ali mi smo obe pretnja po Džanin.
Moji ljudi su spremni za rat, ukoliko je to potrebno.
I, šta onda? -Svrgnućemo one koji su na vlasti. -A kad to završite?
Kada Džanin bude mrtva, ko će onda doći na vlast?
To je deo koji ona uvek namerno izostavi.
Nemoj da mi govoriš da ovo nema veze s tobom, jer ima svake veze s tobom.
Znam gde se kriju preostali Neustrašivi.
Gde? -Potražili su utočište kod Iskrenih.
Mislim da su još uvek tamo. Razmislite o tome. Kad bismo udružili snage;
Neustrašivi i otpadnici, bili bismo nezaustavljivi. -To se neće desiti.
Hvala ti na gostoljubivosti, ali mi odlazimo ujutro.
Ali, možda bismo mogli... -Tobajase, molim te da razmisliš...
Ti me ne zovi tako! Zovem se Četiri.
Hoćeš li ga ti ušuškati, ili ću ja?
Večera je odlična. Hvala vam.
Žao mi je.
Trebao sam ti reći za nju.
Nećemo više imati tajni. Važi?
Da.
Izvini. Nisam htela da te probudim.
Oduvek sam volela da ga gledam kako spava.
Pretpostavljam da ujutro idete kod Iskrenih. -Da.
Slušaj, ja samo želim ono što je za njega najbolje.
Ja mu verujem.
Ti bi volela da je tako, ali u dubini duše mislim da ga se plašiš.
Ne plašim se. -Naravno da se plašiš.
Plašiš se da će na kraju prozreti kakva si.
Smrtonosna.
Ne veruješ mi?
Pitaj njega.
Jesi li dobro? -Da.
Sigurno? -Da.
Ne idem s vama, društvo. -Šta?
Kod Iskrenih. Ne idem s vama.
O čemu pričaš? -Šta planirate? Pronaći ćete preostale Neustrašive, šta onda?
Napašćete Učene, ubićete Džanin, započeti građanski rat?
Žao mi je, ali ja nisam sposoban za to. Nisam poput vas.
Moram da se vratim u Nesebične, možda tamo budem od neke koristi.
Kejlebe, ničega više nema kod Nesebičnih. -Da.
Jesi li dobro? -Moramo kod Iskrenih.
Tris!
Znam da misliš da je Kejleb tvoja odgovornost, ali sam je izabrao.
Ne možeš zaštititi svakoga.
Ne mogu da zaštitim nikoga. -Niko ne može.
Nisi ti kriva što je otišao. Nisi kriva ni za šta.
Džoana je bila u pravu. Moraš da si oprostiš.
Hvala ti. -Moramo da požurimo. -Da.
Našli smo ih! -Da.
Četiri!
Drago mi je da te vidim. -Kako si?
Sada sam bolje. Ne volim kad moram da budem pritajen. -Tris! -Kristina!
Drago mi je što te vidim. -I meni. Jesi li čula nešto o Vilu?
Ne. -Ništa? -Ne. -Mora da mu se nešto desilo.
Do sada bi me već pronašao, zar ne?
Ćao. -Ćao. -Kako se držiš?
Koliko nas ima? -Ukupno 175. -175? To je sve? -Ostali su sa Maksom.
Ni blizu onoliko koliko nas treba biti. -Da. -Bacite pištolje!
Oni su sa nama. -Znam ko ste. Poslednje upozorenje. Bacite pištolje.
U redu.
Polako.
Ja sam Džek Keng, vođa ove... -Znamo ko si. Mi nismo pretnja za Iskrene.
To je možda vaša istina, ali ne znači da mora da bude i moja.
Oboje ste traženi zbog pobune i zavereništva u napadu na Nesebične.
To su laži. -Da pripadate Iskrenima, verovao bih vam na reč.
Nažalost, s obzirom na posledice, primoran sam da vas predam Veću.
Tamo možete da iznesete svoj slučaj. -Slobodno nas odmah ubijte.
Ako nas Džanin nađe, nećemo živi dočekati suđenje.
Iskreno sumnjam u to. Ona nikad ne bi potisnula veće.
Sigurni ste? Ko će je sprečiti? Vi? -Frakcijski zakon se mora ispoštovati.
Mogu li postaviti jedno pitanje?
Džanin misli da su Učeni najpodesniji da vladaju jer su najpametniji.
Verujete li da su Iskreni najpodesniji da sude jer su tako pošteni?
Ubeđen sam u to. -A da li biste rekli da je suđenje održano kod Iskrenih
mnogo pravednije od onog koje bi održali Učeni?
Odgovor je da.
Suđenje koje održavaju Iskreni ima najveću šansu da dostigne pravdu.
Tražite da molim veće da Iskrenima prepusti sudsku vlast?
Kao deo obuke za Iskrene, kandidatie podvrgavate serumu istine. Zar ne?
O tome diskutujemo samo u okviru svoje frakcije.
Izbegavate istinu. -Izbegavanje nije neiskrenost. -Nije baš ni iskrenost.
Da, posedujemo taj serum. -Onda nam ga ubrizgajte. -Četiri!
Ako smo krivi, uskoro ćemo završiti pred većem.
Ako nismo, upravo ste spasili dva života.
I stekli dva lojalna saveznika. -U redu.
Znajte da serum može biti neprijatan.
Razvili su ga kandidati Iskrenih koji su već bili skloni poštenju.
Ne pada svakome lako da podeli svoje tajne.
Ne želim da uradim ovo. -Moramo. Mi nemamo tajne zbog kojih vredi umreti.
Neka vas istina oslobodi.
Tobajase Itone.
Optuženi ste da ste sa svojim kolegama Neustrašivima kovali zaveru
da napadnete Nesebične. Da li je to istina?
Nisam kovao zaveru. Ali jesam učestvovao u napadu.
Ja i ostali Neustrašivi bili smo u simulaciji
kojom nas je kontrolisala Džanin. Tris me je pronašla.
Uspela je da me oslobodi od simulacije pa smo zajedno pronašli izlaz.
Znači, vi kažete da je Džanin organizovala ovaj napad? -Da.
Još jedno pitanje. Ako ste sumnjali da je Džanin manipulisala Neustrašivima,
zašto ste ostali? Zašto niste otišli?
Hteo sam da odem. Ali sam se zaljubio u Tris Prajor.
Nisam mogao da je ostavim.
Hvala vam na vašoj iskrenosti.
Tobajase Itone, suđenje je završeno, i niste krivi za napad na Nesebične.
Tris Prajor, izvolite.
Neka vas istina oslobodi.
Tris Prajor, g. Iton je rekao da ste uspeli da ga oslobodite simulacije.
Da. Znači da vi nikad niste bili pod simulacijom.
Ne. -Kako je to moguće?
Jer sam ja Divergentna.
Shvatam.
Nikad niste povredili svoje prijatelje u Neustrašivima ili Nesebičnima?
Da.
Jesam. -Koga?
Svoju mamu...
Nju sam prvu gledala kako umire. A onda svog tatu.
Ubijeni su dok su pokušavali da me spasu.
Gđice Prajor, što se više opirete, to će serum biti bolniji.
Svog prijatelja. Ubila sam svog prijatelja.
Pokušavao je da me ubije.
pa sam ja ubila njega.
Kako se zvao?
Vil. Ubila sam Vila.
To se desi onima
koji postanu bliski sa mnom.
Budu povređeni ili umru.
Ne mogu si oprostiti.
Hvala vam na vašoj iskrenosti.
Tris!
Žao mi je, stvarno. -Rekla sam ti da to ne želim.
Kristina. -Idi.
Simulacija Nesebičnih završena. Započinjem simulaciju Neustrašivih.
Vitalni znaci Divergentne opadaju.
Ako uskoro ne prekinemo siulaciju, izgubićemo je. -Staćemo kad ja kažem.
Uspeće.
Ona će proći simulaciju.
Simulacija Neustrašivih neuspela.
Divergentni ispitanik broj 6 više nije živ.
Dobro, gasite sve. Ovo je gubljenje vremena.
Pod pretpostavkom da su svi Divergentni jednaki.
Neki su mnogo jači od drugih.
Dodelite svom slobodnom osoblju podatke o Divergentnima.
Treba da se posvetimo više. Moramo da pronađemo tog veoma posebnog.
Gde je tvoj strašni dečko?
Verovatno negde radi stvari koje rade strašni momci.
Smem li da ti se pridružim?
Volim visinu. Odavde sve izgleda mnogo manje.
Znam da zvuči ludo, ali ponekad pomislim da vidim svetla izvan zida.
Jeste nam rečeno da je tamo samo pustopoljina,
ali nemoguće da smo samo mi preostali, zar ne?
Beži! Gde je najbliža oružarnica? -U prizemlju!
Čisto je, silazim.
Mama!
Povredili su mi mamu. -I ja imam to.
Vidi. Ništa strašno.
Time su ih sve samo uspavali. Učini mi uslugu.
Popni se uz stepenice i ostani tamo sve dok mama ne dođe po tebe, važi?
Da ne silazim? -Nemoj da silaziš.
Budi hrabra, važi? Dobro. Sada idi.
Ćao! -Zašto smo samo mi budni? -Jer smo Divergentni.
Dođi, treba mi tvoja pomoć, moram da otvorim ovo. Dođi, treba mi pomoć!
Ko se to pojavio?
Stvarno mi je drago što te opet vidim.
Dobro, ljudi, nema razloga za nervozu.
Ovo je rutinski pregled, a onda se vraćamo svom poslu.
Zdravo!
Divergentan 10 %.
Sranje! Skoro si normalan. To je dosadno.
To nije deo misije. -I? Što se mene tiče, ostali su još uvek odmetnici.
Hajde da ovo brzo završimo. Ostali će se uskoro probuditi.
Zdravo, dušo. -Ne bih trebala...
Divergentna 40%. -Plašim se da nisi ni ti.
Teta je rekla da ne silazim.
Trebala si je poslušati.
Dosta! Još je nismo testirali.
Džanin je rekla da moramo da ih testiramo sve.
Divergentna 100%. -Ne mogu da vjerujem.
Šta je? -Ona je ta koju tražimo. -Gluposti.
Divergentna 100%.
Smestite je u vozilo! Ja ću obavestiti Džanin.
Ako misliš da si srećna, grešiš. Poželećeš da sam te ubio.
Baci oružje!
Hvala. -Sreća tvoja pa imaš taj pištolj, Četiri!
Obojica znamo da nisi nešto bez pištolja.
Misliš li da je sada bezbedna? Grešiš. Džanin neće prestati da te traži.
Zašto? Šta hoće od nje? Reci mi!
Sve što znam je da je ono što Džanin traži. Savršeni ispitanik.
Da li je to trebalo da me uplaši?
Odgovoran si za smrt nekoliko stotina ljudi. Za to postoji kazna..
Vidi, ja sam našao način da živim sa krvlju na mojim rukama.
Možeš li ti?
Zašto ne možemo da ih izvadimo?
Znam samo da su me uspavali, a kad sam došla sebi, nastao je opšti haos.
Hek, ne igraj se s tim!
Znate šta ovo znači?
Hvala vam na vašoj pomoći. -Voleo bih da sam pomogao više.
Nisam imao pojma da je Džanin sposobna za ovako nešto.
Vreme je da uzvratimo udarac. -Nema nas dovoljno. -Biće nas.
Kada se udružimo sa otpadnicima.
Čula si Erika! Džanin nikad neće prestati da te traži. Nemamo izbora.
Tris Prajor. Naravno. Ko bi drugi?
Još uvek je u bekstvu? -Da. Ali mislim da imam rešenje.
Ti si Piter? -Da.
Džanin, zadovoljstvo mi je što te konačno upoznajem.
Čestitam, majko. Dobila si svoj rat.
Znam da bi volio da postoji drugi način. -Ali ne postoji.
Ja sam manje od dva zla, zar ne?
Bolje bi ti bilo.
Reci mi, zašto si se predao Učenima? Šta hoćeš?
Želim položaj u vašem režimu.
U idealnom slučaju, neko mesto koje ima mogućnosti za napredovanje.
Možda sam Neusrašivi, ali nisam praznoglav. Bez uvrede, Maks.
Dokaži nam svoju vrednost. Onda ćemo pričati o tvojim ambicijama.
Sjajno. Kad počinjem? Počni od svoje prijateljice Tris Prajor.
Kako da je namamim?-Jednostavno.
Devojka ima veliko srce. Odrasla je sa Nesebičnima.
To joj je slaba tačka. Samo trebate znati kako da je pritisnete.
Upomoć! Kristina! Brzo, dođite!
Pogledajte! Tamo gore!
Izdajica Tris Prajor mora biti predata Učenima,
ili će svakog dana umirati novi.
Požuri! -Predajte Tris Prajor, ili će svakog dana umirati novi.
Siđite!
Kristina! -Ne!
Kristina! Pomozite mi! -Tris!
Izvadili smo ovo iz tela samoubice.
Marlin. Zvala se Marlin. -Žao mi je. Marlin.
To je veoma napredan ubrizgavač seruma za simulacije.
U svojoj glavi ima radio-odašiljač. -Kako da ih izvadimo? -Ne znam.
Ova tehnologija je napravljena da se sama brani.
Njegove hvataljke omotaju se oko najbliže vene ili arterije.
Ako pokušate da je uklonite, ubiće domaćina. -Ubiće domaćina?
Šta ćemo onda? Pre svega, Tori mora da nađe način da neutralizuje diskove.
Ili da uradimo logičnu stvar. Predajmo nju. Niko još ne zna za ovaj savez.
Moramo da štitimo tu prednost.
Ako predamo Tris, to nam može kupiti vreme.
Dobra ideja. -Naravno da jeste. -Ali, to može samo preko mene mrtvog.
I mene. -I svih nas.
Nije meni u ruci tempirana bomba.
Znam o čemu razmišljaš.
Neću te pustiti da to uradiš.
Ne mogu da dopustim da još neko umre zbog mene. -I neće.
Tori će naći način da onesposobi disk. -A ako ne uspe? -Onda... Mi...
Ako ne uspe, smislićemo nešto. Zajedno.
Ja sam samo jedna osoba.
Nisam vredna. -Jesi vredna. Meni si vredna.
Volim te.
Naš grad okružen je visokim zidom.
Sam zid nam ne nudi zaštitu.
Obaveza svih je da u svakom trenutku budu na oprezu.
Među nama postoje i oni koje moramo suzbiti.
Sada ću da se osvrnem na prigovore drugih vođa frakcija.
Svesna sam da je uzrok zabrinutosti upad koji smo izvršili kod Iskrenih.
Stoga ću biti vrlo jasna.
Nijednoj frakciji neće biti tolerisano sakrivanje Divergentnih.
Uskoro ću vam prezentovati nešto što mislim da je nalog od naših osnivača
koji će, bez ikakve sumnje, potvrditi opravdanost koraka koje sam preduzela.
I uputstva koja će nam pomoći da rešimo krizu sa Divergentnima zauvek.
Gde ćeš? -Tris je otišla. Predala se.
Šta? Kada? -Sinoć. -Sačekaj.
Tobajase! Ljudi u tebi vide vođu. Ne možeš sada samo odustati.
Tobajase!
Moram da priznam da sam impresioniran.
Uvek sam mislio da si glupa, ali ne toliko da dođeš ovamo i predaš se.
Morala sam da zaustavim ubijanja.
To samo pokazuje da možeš da isteraš devojku iz Nesebičnih,
ali ne možeš nesebičnost iz devojke. Idemo.
Jednom Ukočena, uvek Ukočena, zar ne?
Kakvo je ovo mesto? -Ovo je razlog zbog kojeg si zatvorena, Tris.
Voleo bih da osetiš svaki detalj. Treba da otvoriš tu kutiju, Tris.
Kutija se može otvoriti samo ako neko pređe simulacije za svih pet frakcija.
Ali, svi koji su do sada to probali su umrli.
Mislim da ti to nisam smeo reći. Šta se može.
Bez pritiska. -Neverovatno!
Koja je verovatnoća da to budeš ti od svih ljudi?
Stvarno prkosi zakonima verovatnoće.
Neverovatno je koliko si ljudi uspela da ubiješ.
Mračna vremena zahtevaju ekstremne mere.
Možda mi nećeš verovati, ali radim to zarad višeg cilja.
Molim te, stani unutar kruga.
Gospođo...
Zaustavi samoubistva ili se kunem da ću ga ubiti.
U redu je. Možeš ga ubiti ako želiš. Imamo mnogo stražara.
Šta?
Pretpostavljam da ti trebam živa da bi ovo radilo, zar ne?
Zar ne?
Biatris.
Kejlebe.
Ne komuniciraj sa ispitanicom. I ovako su uslovi lošiji od optimalnih.
O, Bože.
Ako uradim ovo, samoubistva će prestati?
Ne. Samoubistva će se nastaviti.
Sve dok uspešno ne okončaš svih 5 simulacija.
Trebalo bi da bude dovoljno da je podstakne.
Srećno.
Počnimo. Započinjem simulaciju Neustrašivih.
Mama.
Tris, pomozi mi!
Rad srca je ubrzan. -Ništa ne prekidaj.
Mama!
Tris!
Mama!
Požuri.
Tris!
Drži se!
Tris.
Završena simulacija Neustrašivih.
Tako mi nedostaješ. -Znam.
Ali još uvek sam s tobom.
Treba da budeš jaka. Reci mi da ćeš biti jaka.
Pokušavam. -Ti ovo možeš. Znam da možeš.
Hrabra si. Hrabrija od svakoga.
Nisam hrabra, mama.
Pravim se da jesam.
Želim da ljudi misle da jesam, ali nisam.
Prestravljena sam od pomisli da smo možda mi ti koji su zlo ovog sveta.
Divergentni.
Nikad nisam htela ništa od ovoga.
Ti, tata, Kejleb i Četiri.
Stalno mislim kako bismo, da ja nisam ovakva, još uvek svi bili zajedno.
Mama, neću više da budem Divergentna. Samo želim da se opet osećam bezbedno.
Završena simulacija Iskrenih.
Četiri! Ovde si? -Jesam. -Ovde si.
Sve je u redu? -Da. -Osigurajte hodnik!
Vodim te odavde. Jesi li dobro? -Da.
Stani. Pusti ga. -Čekaj. Nećeš me ubiti?
Jednom Ukočen, uvek Ukočen.
Kreni!
Četiri, kako si prošao obezbeđenje?
Znaš mene, imam veštine strašnog dečka.
Šta je?
Nisi bio tamo. Ti to nisi ni čuo. -Tris.
Treba da idemo odmah. U redu? -Žao mi je, Četiri.
Šta? -Žao mi je što ti nisam rekla da ću otići.
Htela sam da se pozdravim, ali nisam znala kako.
O čemu... -Nisam znala kako. -O čemu pričaš?
Iako nisam mogla da ti to kažem u u stvarnosti, mogu da kažem sada.
Makar to i bilo u simulaciji. - Tris, nismo u simulaciji.
Zar ne misliš da bih znao da sam u simulaciji? -Ti i nisi u simulaciji.
Ti si simulacija. -Čekaj, šta...?
Završena simulacija Učenih.
Ostali su još samo Miroljubivi. -Još nije prošla Nesebične.
Jeste. Prošla je kad ti je poštedela život.
Ova devojka je izuzetna. Uspešno je završila četiri testa u jednom danu.
Niko nije došao tako daleko. Imamo problem.
Kolabiraće. Treba da se odmori.
Siguran si da ti srodstvo s njom ne remeti rasuđivanje? -Pogledajte sami.
U redu. Odvojite ispitanicu.
Bili ste odlični. Nastavićemo sutra.
Nikad nisi ni planirao da se vratiš kod Nesebičnih, zar ne?
Morao sam da uradim ono što sam mislio da treba.
Naši roditelji bi te se stideli.
Možda i ne bi. Ipak sam voljan da žrtvujem tebe.
Svoj jedini rod, jedinu osobu koju volim, da očuvam ono u šta verujem.
Ima li išta nesebičnije od toga?
Šta Džanin misli da je u onoj kutiji, Kejlebe? -Poruka od osnivača.
Ali, predviđeno je da se kutija otvori samo ako se frakcijski sistem rasturi,
zato ga i može otvoriti samo neko kao ti.
Ti si živi dokaz da je problem sa Divergentnima izmakao kontroli.
Čuješ li ti sebe? -Niko ne misli da si ti kriva, tako si rođena.
Džanin je zbrisala cijelu frakciju, Kejlebe.
Toj frakciji se više nije moglo verovati. -Ubila nam je roditelje.
Naši roditelji su sami krivi. -O čemu pričaš?
Kutija je bila u našoj kući. Oni su je krili.
Svi ti životi su mogli biti pošteđeni.
Izgleda da nismo znali naše roditelje tako dobro kao što smo mislili.
Porodično okupljanje je završeno. Vreme je da krenemo.
Imam jedno malo iznenađenje, Tris.
Četiri! -Tris!
Četiri! Stanite!
Čula sam da ti je brat objasnio koliko je posao koji radimo ovde
bitan za budućnost ovog grada. -Molim te, samo oslobodi Četiri.
Ako ti je njegova dobrobit tako važna, onda se skoncentriši na zadatak.
Kaži mi, umeš li da prepoznaš ironiju?
Prošla si test za Učene, mora da imaš neke intelektualne sposobnosti.
Ironija? -Na primer, puna si mržnje, a moraš da polažeš test za miroljubive.
To nije jedina ironija.
Kao što je primer tvoje drage majke... -Nemoj.
Koju si neustrašivo spasila u simulaciji. Ona je razlog što si ovde.
Ti si razlog zbog kog sam ovde. -A tu je i najveća ironija od svih. -Dosta!
Natali Prajor nije umrla pokušavajući samo da zaštiti podatke koje ja imam.
Ukrala si od njih. -Ja ih sada imam. -Ubila si je zbog toga.
Podatke koje je tako sebično zadržala. Ali njena kćerka,
njena voljena Divergentna Tris će biti ta koja će mi ih otključati.
Rekla sam da prestaneš! -Stoga smrt tvoje majke, baš kao i tvog dečka,
neće imati apsolutno nikakvu svrhu.
Ne prekidaj! Još ne!
Ne!
Vratite je!
Ne! Vratite je!
Hajde!
Vratite je! -Ispitanica broj 7 više nije živa.
Stvarno sam mislila da ćeš uspeti.
Moraćemo...
Moraćemo da nastavimo sa potragom.
Nađi utehu u okviru svoje frakcije, Kejlebe. Mi smo sada tvoja porodica.
Džanin je htela da ti pokažem ovo.
Četiri! A da uradiš onu svoju stvar?
Četiri? Hajde! Bilo je prilično dobro, zar ne?
Prvo sam maznuo paralizator iz ambulante.
Onda sam joj ga roknuo dok je pizdela zbog tebe.
Rekao sam ja njima da sam pametan. Ali nije htela da me sluša.
Ti si stvaran! -Jesam.
Šta ćeš ovde? -Ti umreš, ja umrem.
Dobro. Društvo, idemo. To možemo da radimo kasnije.
Jesi li dobro? -Da.
Hvala ti, Piter. -Kako god. Sad smo kvit, Ukočena.
U redu, idemo. Dok Džanin ne sazna da si još uvek živa. -Ne.
Šta? -Kutija! Moramo da uzmemo kutiju!
Šališ se? Sada nije vreme za suvenire, Tris. -Četiri, moraš me poslušati.
Nije ono što Džanin misli da je, znam da nije. Inače bi je mama uništila.
Moramo da je uzmemo.
Pitere, postoji li drugi put do laboratorije?
Morao bih da odem u kontrolnu sobu da onesposobim sva vrata. -Uradi to.
Dobro. Odmah? -Da. Upravo si odabrao našu stranu, htio to ili ne.
Ako želiš da preživiš, pobrini se da i mi preživimo. Idemo!
Sranje!
Gospođo, nemoguće je izvršiti procenu. -Dobro.
Bez oružja. Privlači previše pažnje.
Zdravo. -Sačekaj.
Pristup odbijen. -Hajde!
Pristup odobren. -Hajde, idemo.
To je to? -Da. -Uzmi ga i idemo.
Sigurnost narušena. -Šta se dešava?
Šta se dogodilo? -Došlo je do upada u prostoriju za simulacije.
Pusti snimak! Hoću da vidim ko je ušao!
Kamere su u prekidu u sektoru 2.
Šaljem stražare tamo. Idemo! -Osposobite svaku ćeliju! Odmah!
Pokaži joj! -Tori je konačno pronašla način da ih bezbedno izvadi.
Koliko ih je to odstranilo? -Svi do jednog.
Idemo!
Koja je pozicija? -Južni hodnik. Do kraja.
Tris! Hajde, moramo da idemo! Tris, moramo da krenemo!
Ne mogu. Mama mi je umrla da zaštiti šta god da je unutra.
Moram je otvoriti kako bih znala zašto.
Tris, moramo odmah da krenemo. -Prvo moram ovo da rešim.
Znam da ti ovo nema smisla, ali molim te da mi veruješ.
Život mi zavisi od toga.
Penji se!
Ne mrdaj!
Započinjem simulaciju Miroljubivih.
Opet smo na početku?
Veća si budala od svoje majke.
Možeš mi reći sve što želiš, Džanin.
Neću ti uzvratiti.
To je tako Miroljubivo od tebe. -Ozbiljna sam.
Neću se boriti s tobom. -Naravno da nećeš. Borićeš se s njom.
Sa onom koju stvarno mrziš.
Šta si ti? Ja sam ti, Tris.
Ja sam prava ti.
Neću se boriti s tobom. Ti nisi ja.
Jesam. Ono sam što ljudi vide kada te pogledaju.
Ubila si Vila i svoje roditelje. Smrtonosna si. -Dosta!
Niko te neće voleti, Tris! Nikome nećeš ni nedostajati!
Bez tebe je verovatno bolje. Jedan manje Divergentni koji sve kvari.
I niko ti nikad neće oprostiti zbog onoga što si uradila.
Grešiš.
Jer ja hoću.
Završena simulacija Miroljubivih.
Ne! -Ne! Stanite!
Započinjem poruku.
Zdravo. Dolazim sa one strane zida, gde smo skoro uništili jedni druge.
Vaš grad smo dizajnirali kao eksperiment.
Verujemo da je to jedini način da povratimo ljudskost koju smo izgubili.
Frakcije smo stvorili kako bismo osigurali mir.
Verujemo da će se među vama pojaviti oni koji će prevazići frakcije.
Oni će biti Divergentni. Oni su prava svrha ovog eksperimenta.
Oni su ključni za opstanak čovečanstva.
Ako nas gledate, onda je bar jedan od vas dokaz da je naš eksperiment uspeo.
Došlo je vreme da izronite iz svoje izolacije i priključite nam se.
Naveli smo vas da mislite da ste sve što je od ljudi ostalo, ali niste.
Ostatak čovečanstva vas očekuje pun nade
sa druge strane zida.
Jesi li dobro? -Da.
Da.
Pogrešila si u vezi nas.
Mi nikad nismo bili problem. Samo rešenje.
Zakopajte kutiju. -Šta? -Da je niko ne vidi. Nikada.
Ubijte ih oboje! -Ne!
Drži ih! -Ne mrdaj!
Spusti oružje, odmah! Stani! Spusti ga! -Ne mrdaj.
Zdravo. Džanin. -Evelin?
Impresivno. Mislim da će nam se dopasti ovde.
Stvarno misliš da će ostale frakcije ovo dopustiti? -Jer si tako popularna?
Vodite je odavde!
Kada ta poruka dospe u javnost, to će biti kraj.
Kakva poruka?
Videćeš. Preneće je svaki ekran u gradu.
Odvojili smo vas od ostalih ljudi.
Frakcije smo stvorili kako bismo osigurali mir.
Došlo je vreme da izronite iz svoje izolacije i priključite nam se.
Naveli smo vas da mislite da ste sve što je od ljudi ostalo, ali niste.
Ako nas gledate, onda je bar jedan od vas dokaz da je naš eksperiment uspeo.
Ostatak čovečanstva vas očekuje pun nade
sa druge strane zida.
Oni će biti Divergentni. Oni su prava svrha ovog eksperimenta.
Oni su ključni za opstanak čovečanstva.
Uspela si. -Da.
I dalje bulje u mene. -Ti si promenila sve.
A sada? -Uskoro ćemo saznati. Jesi li spremna?
Prošlo je više od 200 godina.
Ko zna šta je napolju? -Ti nikad nećeš saznati.
Preveo i obradio Nestor
Preuzeto sa www.titlovi.com