www.titlovi.com
N E R A Z U M A N Č O V J E K
Kant je rekao da naš razum muče pitanja koja ne možemo ignorisati,
ali na njih nemamo ni odgovora.
Dakle, o čemu mi ovdje pričamo?
O moralu? O mogućnostima izbora?
O slučajnostima u životu? O estetici? O Ubistvu?
Mislim da je Ejb bio lud od početka.
Je li to bilo od stresa? Ili od bijesa?
Je li mu se zgadilo ono što je vidio kao beskrajnu životnu patnju?
Ili mu je naprosto dodijalo
besmisleno bitisanje od danas do sutra?
Bio je tako prokleto zanimljiv. I različit.
I dobar govornik.
Uvijek je mogao riječima prikazati stvar kako on to želi.
Odakle početi?
Egzistencijalisti ne primjećuju da se bilo šta događa
dok ne dodirnu samo dno.
Kad sam otišao da predajem na Brejlinu
emotivno sam bio na filmu Zabriski point.
Naravno, moja reputacija je tamo stigla prije mene.
Čuo sam da će ovog ljeta Ejb Lukas doći na naš fakultet.
Stvarno?
To bi moglo unijeti malo hormona na odsjek za filozofiju.
Zbilja je zanimljiv tip, ali izgleda totalno istrošeno.
Meni se sviđa kad neko izgleda ofucano.
O, bože, i meni.
Čula sam da je petljao s nekim od svojih studentkinja.
Stvarno? - Da, kao...
Ejb Lukas mi predaje etiku
na ljeto.
Jesi li čitala koji njegov članak? - Aha.
Vrlo je radikalan i vrlo originalan.
Ili ga voliš, ili ga mrziš.
Fej Koen zna nekog ko ga poznaje,
i ona kaže da je Ejb bio u ozbiljnoj depresiji kad ga je žena napustila.
Stvar je u tome da je ona otišla s njegovim najboljim prijateljem.
Stvarno?
Pošto sam je čula glasine
da se on slomio kad mu je najbolji prijatelj ubijen.
Bio je u televizijskoj ekipi u Iraku gdje mu je odsječena glava.
Nije li to jezivo, ako je istina?
Isuse, nisam čovjeka još ni sreo, a već sam ljubomoran.
Ljubomoran? Volim kad si ljubomoran.
Tad se osjećam poželjnom.
Ne treba da se brineš. Ovdje te svi žele.
Ma daj. - Ali ja te imam.
Ne znam, odjednom misli o tebi
prekriva čarolija nekog harizmatičnog profesora...
O, bože, ne treba da brineš. Ja sam očarana tobom.
Dobro. Neka i dalje bude tako.
Može - Aha.
Izvinite.
Znate li gdje je Džezap Hol?
Da, to je ona zgrada preko puta, ona crvena.
Dobro, hvala vam.
Doktore Rid?
Profesor Lukas.
Profesore Lukas, dobro došli na Brejlin. - Hvala.
Jeste li dobro? - Jesam.
Sigurno ste dugo putovali. - Aha, jesam.
Izvolite. - Hvala.
Upravo smo zaključili naš proljetni semestar,
a ljeti je uvijek vrlo aktivno na Brejlinu.
Aha.
Sretni smo da vas imamo na odsjeku za filozofiju.
Hvala vam.
To je to.
Fakultetske zgrade su prilično razbacane,
ali do svega se može stići.
Sve je dostupno pješice.
Dopašće vam se Njuport.
Ovdje je lijepo, ali je malo prenapučeno ljeti.
To može biti gnjavaža.
Kuća je mala, ali je udobna.
Tamo je dnevni boravak, a tamo je mala kuhinja.
Odmah pored je trpezarija.
Na spratu...
Ovuda.
Kupatilo je desno.
Ovo je spavaća soba. Mala je, ali je stvarno udobna.
Tamo je radna soba.
Mislim da ćete zavoljeti odsjek za filozofiju.
To je stari, predivni dio kompleksa.
Ono je moderniji dio,
tamo su tehnički fakulteti,
i kompjuterske stvari, ako vas to zanima.
Ako želite malo pobjeći odavde, samo 45 minuta je do Providensa.
Hvala vam. Želite li piće?
Ne! Zaboga, ne.
Ima mala koktel-parti vama za dobrodošlicu u 6.
Moram vam reći da mi se sviđa vaš esej o situacionoj etici.
Drago mi je da vam se sviđa.
Prouzrokovao je malo nevolja na odsjeku za filozofiju na Aderu.
Ovo je moj muž Pol. - Kako ste?
Ovo je Ejb Lukas s odsjeka filozofije. - Drago mi je da sam vas upoznao.
Kako ti to ide?
Molila bih za još jedno piće.
Šta je to? - Votka-martini s maslinama.
Joše jedno piće za vas? - Naravno, može još jedno.
Viski? - Aha.
U redu. - Hvala.
Ja sam Rita Ričards. Dobro je da ste nam došli.
Ako vam bude dosadno i poželite nekog da vam
stvarno razotkrije ko koga jebe na ovom koledžu,
samo mi to dajte do znanja.
Kant je dokazivao da u stvarno moralnom svijetu
uopšte nema mjesta za laž.
Čak i najmanja laž
uništava njegov dragocjeni kategorički imperativ.
Kant je govorio, ako ubica dođe u tvoju kuću,
tražeći čovjeka koji se sakrio na spratu, i upita te gdje se bjegunac nalazi,
obavezan si da mu to kažeš.
U njegovom savršenom svijetu ne može se lagati.
Ja tu vidim logičnost.
Ako dopustite i najsitniju laž
znači da prihvatate svijet gdje je dozvoljeno lagati.
Znači, hoćeš da kažeš, ako bi nacisti došli u tvoju kuću,
gdje se krije Ana Frank sa svojom familijom,
i pitali te da li se neko krije u potkrovlju, ti bi rekao,
"Da, Frankovi su gore."
Sumnjam u to.
Zato što postoji razlika između
teorijskog svijeta filozofskog preseravanja
i stvarnog svijeta.
Stvarnog, ružnog, odvratnog života
koji podrazumijeva pohlepu, mržnju i genocid.
Zapamtite, ako od mene ne naučite ništa drugo,
trba da naučite da je dobar dio filozofije verbalna masturbacija.
Jesi li uopšte pričao s njim? - Aha.
Pitao sam ga da li bi želio da jede s nama.
Sviđa mi se tip, ali on je u svijetu... - On voli da jede sam.
Da, on je u nekom svom svijetu.
Mislim da voli malo biti sam sa sobom.
Da, i ja to mislim.
Onda ga pustimo na miru. U redu?
Moglo bi da potraje. - Tačno.
Dakle, Kjerkegor.
Kad donosimo svakodnevne odluke,
imamo apsolutnu slobodu izbora.
Jasno? Možemo učiniti nešto, ili ništa.
A taj osjećaj slobode stvara zebnju.
Osjećaj ošamućenosti.
Tjeskoba je ošamućenost slobodom.
Studenti te vole.
Naravno, kod profesora ima poneka podignuta obrva.
Jesi li ikad bila obeshrabrena u vezi s podučavanjem. - Ne.
Nikad se ne upitaš čemu sve ovo?
Ne.
Još jedna škola, još jedna hrpa klinaca.
Slatkih klinaca.
Prosječne djece.
Finih, ali ponajviše osrednjih.
Stasaće u ljude koji će oblikovati svijet svojim neznanjem
ili lošom obaviještenošću, ili pasivnošću.
Jesi li dobro? - A?
Jesi li dobro? - Da, da.
Hoćeš li ući? Tu stanujem.
Pol je u Aspenu na simpoziju. Imam odličnu travu.
Drugi put. - Siguran si?
Da.
Hvala u svakom slučaju. Vidimo se.
Sutra ćemo raspravljati o fenomenologiji i Huserlu.
Potrudite se da to pročitate.
Pomalo je komplikovano.
U redu?
Zdravo, htjeli ste da me vidite?
Da, tvoj esej je stvarno dobar.
Zaista? - Da.
Pročitao sam mnogo eseja.
Obično studenti samo parafraziraju ono što su pročitali,
ali su mi tvoje misli osvježenje i dobro su obrazložene.
Hvala vam. Polaskana sam.
Moram reći da sam pod utjecajem vaših ideja o slučajnosti i šansama.
Istina je da mi je najuzbudljivije bilo
kad ste se pozabavili mojim idejama.
Kad se niste slagali sa mnom,
vaši argumenti su bili razumni i originalni.
Jesam li se zarumenila?
To je veliki kompliment. Hvala vam.
Zapravo, neki dijelovi vaše knjige
su pomalo teški za razumijevanje,
i voljela bih da mi neke stvari razjasnite.
Naravno. Možemo li izaći odavde, prije nego što se ugušim?
Vaš pogled na život mi se čini isuviše sumornim.
Čini se kao da nema izbavljujuće radosti, ili zadovoljstava.
Dobro.
Zašto odabereš filozofiju? Šta očekuješ od nje?
Jer ti je cilj da pokušaš da shvatiš
zbog čega se sva ta sranja događaju. Zaboravi to.
Pišete knjige, članke. Mnogo ste učinili.
Slušaj, kad se osvrnem na sve to verbalno poziranje,
i svoju grupu koja je mislila da ćemo postati nešto posebno.
Bio sam na svim posranim političkim demonstracijama.
Proveo sam šest mjeseci u Darfuru hraneći porodice koje su umirale od gladi.
Pregrmio sam meningitis.
Bio sam u Bangladešu.
Znaš, želiš da vidiš raznolikost, da spaseš svijet.
Ali kad vidiš protiv čega se boriš...
Voliš li stari dobri čisti viski? Piješ li?
Mislite, ovdje?
Da. - Sada?
Ne, ne bih.
Nije bilo šanse da iz tog prvog razgovora shvatim
da mnogo toga nije bilo u redu kod Ejba.
Bio je prokleto fascinantan i ranjiv, i moram reći da mi je bio atraktivan.
Vjerovatno je pomoglo to što se on osjećao ugodno sa mnom.
Bio sam taksista.
Bio sam kućni majstor.
Bio sam liftboj. Ali uvijek sam čitao.
Uvijek sam volio ruske pisce.
Naročito Dostojevskog. On je baš pravi.
Sve sam njegovo pročitala.
Stvarno? - Aha.
Imala sam sjajan razgovor s Ejbom Lukasom nakon pismenog.
Aha.
Rekao je da je moj rad bio dobro sročen i originalan.
Dobro. - Dobro?
Da, vidim ja kuda to vodi.
Prekini, molim te.
On je fascinantan zato što je briljantan, ali on je paćenik.
Savršeno. Uvijek su te privlačili paćenici.
Tačno? Tako smo se upoznali.
On je pravi paćenik. Ti si imao herpes.
Doživio je traumu kad mu je najbolji prijatelj ubijen u Iraku.
Bio je novinar, grozna stvar. - Nisu li mu odsjekli glavu?
Odsjekli mu glavu? Ne, bila je eksplozija.
Bože, kako ljudi samo nakite takve priče.
Ejb kaže da ljudi izmišljaju drame
kako bi podnijeli lakše svoje prazne živote.
Možemo li napustiti temu Ejb Lukas, molim te?
Ti kao da mu pjevaš slavopojke sat vremena.
U redu, a da ih pjevam tebi?
U redu. Neka. Dobro. - Kako ovo izgleda?
Volim te u tom džemperu.
Naravno, kad si mi ga ti kupila.
Sjajno izgledaš u toj plavoj sjenci.
Zaista.
Znaš li da je Ejbova majka izvršila samoubistvo?
Ponovo Ejb?
Možeš li to zamisliti? Imao je 12 godina.
Popila je izbjeljivač! To je tako tužno.
Simon de Bovoar je ustvrdila, i to s punim pravom,
da su u društvu koje oblikuju muškarci
žene samo relativna bića koja postoje samo u relaciji s muškarcima.
Aha. - Slažeš se s tim?
Slažem se s tim u cjelosti.
Sigurna sam da ste čuli glasine o sebi.
Da imate mnogo iskustva sa ženama.
Mislite da sam spavao s mnogima.
Smatrate to zadovoljavajućim?
Mnog žena za jednu noć?
Činio sam to svojevremeno.
Bilo je nekakve pomame u meni.
Jednog dana je to prestalo da bude uzbudljivo.
Više nisam pronalazio razonode
u tom inače pouzdanom lijeku za bol, u orgazmu.
Zašto?
Nisam mogao naći razlog za život.
A kad bih ga našao, nije bio ubjedljiv.
To zvuči zastrašujuće.
Zastrašujuće je kad vam ponestane zabave.
Šta ako se nije radilo o zabavi?
Šta ako ste se odlučili da se posvetite jednoj osobi?
Kad bih sad neku upoznao, teško da bih je pravilno procijenio.
Moram ići na čas klavira.
Šta radite u petak naveče?
Ne znam. Zašto?
Mislim da bi trebalo da dođete na zabavu?
Ovaj... - Mislim to.
Roj i ja ćemo vas povesti.
Biće muzike i biće zabavno.
Ima dosta studenata kojima se dopadate.
Stvarno je tako.
Mislim da je to bolje nego da se samo izležavate u svojoj sobi.
Mislim da to nije zdravo.
Razmislite o tome. Želite li izaći?
Da? - Zdravo.
Izvinjavam se što sam banula ovako iznenada,
ali bila sam u kupovini u trgovini alkoholnim pićima
i naletjela sam na ove dvije fine boce pravog škotskog viskija
pa sam jednu kupila za Pola i sebe.
Znam koliko voliš pravi škotski viski.
Vrlo uviđavno od tebe. Koliko sam ti dužan?
Zaboga, ne, častim te.
Hvala ti.
Mogla si sačekati s predajom. Nisi morala dolaziti po kiši.
Nisam mogla dočekati. Uzbuđena sam zbog toga.
Hoćeš li popiti jedno sa mnom?
Pomislih da me nećeš ponuditi.
Šta si radio?
Pokušavam da dovršim knjigu koju sam davno započeo.
O čemu je? - O Hajdegeru i fašizmu.
Baš ono što ljudima treba.
Još jedna knjiga o Hajdegeru i fašizmu.
Kako ti ide?
Blokiran sam. Ne mogu da pišem.
Zašto?
Ne mogu da pišem jer ne mogu da dišem.
Šta će ti omogućiti da dišeš?
Znaš, volja za disanjem.
Inspiracija, znaš.
Potrebna ti je muza.
Nije mi bila potrebna ranije.
Nadam se da me nećeš poslati na kišu
a da ne spavaš sa mnom.
Pokušavam da pišem.
Imaš blokadu.
Ja ću te odblokirati.
Ili te sludila ta studentkinja s kojom provodiš toliko vremena?
Kad je uragan pogodio Nju Orlinz
Ejb je otišao tamo i ostao šest nedjelja.
Kaže da su problemi bili potpuno nerješivi.
A državni funkcioneri i korupcija su bili upravo skandalozni.
Nije mogao da povjeruje da su glupost i pohlepa toliki.
Bilo je to skandalozno za Džordža Buša.
Ejb je bio u jeku aktivnosti,
pokušavajući da štogod popravi.
A u međuvremenu njegova žena se spanđala s njegovim najboljim prijateljem.
Aha. - Možete li da to vjerujete?
Ejb je zaista volio svoju ženu.
Upoznali su se na putu za Maču Piču.
Oboje su eksperimentisali s meskalinom.
On je, zapravo, probao sve droge. On ih mrzi.
On je vrlo konzervativan na nekakav liberalan način.
Izgleda da je otvoren s tobom.
Svi kažu da se ne povjerava lako.
Ja to nisam zaključila.
Možemo li napustiti temu Ejb Lukas?
Moram reći da nisam uzbuđen
što si ga pozvala da sutra naveče izađe s nama
a da me prije to nisi ni pitala.
Potrebni su mu kontakti s ljudima.
Inače će samo da se izležava u svojoj sobi.
Da, ali ti ne uviđaš da bih ja mogao da budem ljubomoran?
To je smiješno.
Čuvene predsmrtne riječi.
Žao mi je.
Znam da je ovo, u najmanju ruku, razočaranje.
Jesi li probao kakav lijek za impotenciju?
Stvar nije fizička.
I nemoj to doživljavati lično.
Ne mogu to već skoro godinu dana.
Jesi li bio kod psihijatra?
Znam jednog dobrog za taj problem.
Nadam se da će se misteriozno vratiti kako je i nestalo.
Žao mi je što sam te iznevjerio.
Ne, meni je žao. Sigurna sam da je to pakao za tebe.
Hvala ti za viski.
Šta radite tu?
Imate li jedan od vaših morbidnih uvida u zaludnost životne radosti?
Je li moje lice tako turobno?
Nikad nisam vidio de Kuningovu sliku u privatnoj kući.
Znam, moji roditelji su je kupili na aukciji. - Veličanstvena je.
Odskora su kolekcionari. Kupuju jako mnogo.
Prošle nedjelje su kupili Kitaja i Vorhola u Sotebiju.
Nije moguće!
Znam, znam.
Ejpril, zar se ne bojite pljačke?
Ne, alarmi su po cijeloj kući.
Pokaži im šta ima tvoj otac. - Ne.
Hajde, pokaži im. - Neću da im pokažem.
Zaboga, to učiniš svaki put kad dođeš ovamo.
To je tako uvrnuto.
Shvatili smo, slika je dobra, slika je u redu.
Protiv provalnika.
Eto ti ga na!
Hajde, daj mi ga! - O, zaboga.
Je li napunjen? - To je moja bebica.
Moja bebica? Zaboga.
Ne, nije napunjen. Vadim metke.
Pucaš li iz toga?
Ne, tata ga ponekad ponese u šumu.
Tamo igraju ruski rulet.
Šta je to ruski rulet?
Šta je ruski rulet?
Objasni. - U redu.
Uzmeš metak.
Uzmeš metak i staviš ga u bubanj.
Ne pokazuj to... - Ma neću to uraditi!
Onda ga zavrtiš.
Onda ga prisloniš uz glavu.
Povučeš obarač. - Dobro...
Šanse su ti pet prema jedan da ti se ništa neće dogoditi.
Ali ako nemaš sreće...
Onda si... - Vrlo nesretan.
Zašto?
Zašto to ljudi rade. Zbog para, ili nečeg drugog?
Ne, radi se o tome da je ulog daleko veći od novca.
Nije u pitanju novac. - Šta je onda u pitanju?
Stvarno se postiže veliko uzbuđenje kad povučeš obarač.
Deni, prestani! Skloni to.
Daj mi da ga pogledam.
Ne volim oružje.
Budi oprezan.
Ejbe, odloži pištolj!
O, bože moj!
Šta to radiš, do đavola?
Vjerovatnost je na mojoj strani.
Misliš da je to zabavno?
Ja mislim... - Ejbe, ostavi pištolj.
Je li bilo vrijedno rizika? - Pa i nije s pet prema jedan.
Sad ćemo s omjerom pola-pola.
Ejbe!
Prestani, prestani!
Stani!
Ako hoćeš da se ubiješ, otidi u laboratoriju i progutaj cijanid.
Ne čini to pred nama.
Ovo je egzistencijalistička lekcija bolja od onih iz knjiga.
Pijan si.
Potpuno si pijan. Hajdemo kući.
Hajde, previše piješ.
Šanse pola-pola su više nego što većina ljudi ima u životu.
Priča se da tvoj profesor filozofije ima malo problema s alkoholom.
Ma to je samo jedan od njegovih problema.
A to je stvarno šteta, što je on tako sklon samouništenju,
pošto je zbilja briljantan.
Da ti ja kažem šta ja mislim o tome?
Mi smo samo odsjek za muziku.
Da.
On piše jako dobro...
Živopisno.
Ali to je trijumf stila.
Suština ne drži vodu.
Njegove ideje su romantične, ali su jako manjkave.
Nadam se da nećeš početi da se previše brineš zbog njega, na pogrešan način.
Zaboga, neću. Ja volim Roja.
Iako je zanimljivo imati posla s nekim tako komplikovanim.
Bojim se za njega, to stoji.
Romantični ljudi misle da je samoubistvo romantično.
Istina je da mi je Ejb bio privlačan.
Uprkos, ili upravo zbog toga što je on bio izgubljena duša.
Bilo je nešto u njegovom bolu i senzibilnosti
što je doticalo moje romantične fantazije.
Bilo je uzbudljivo s njim ići u muzeje ili gledati filmove.
Bio je istinski originalan mislilac.
Problem je bio što nije imao ni životnog elana,
ni radosti, ni jasnog razloga za život, što mi je rekao i što me je alarmiralo.
Toliko sam željela da mu pomognem.
Odustao sam.
Sve to je sranje.
Moja posrana knjiga o Martinu Hajdegeru
neće ni za trunčicu promijeniti svijet.
Zašto tako pričaš? Kako to znaš?
Započeo sam kao aktivni mjenjač svijeta,
a postao sam pasivni intelektualac koji ne može da jebe.
Možda ti Rita Ričards nije dala sokove kreativnosti,
ali ne misliš li da bih ja to mogla?
Halo, Džil.
Nemoj.
Nemoj šta?
Ne radi to.
Provodimo mnogo vremena zajedno.
Znaš, ja... - Mi smo prijatelji.
Znam da je to...
Pomislila sam da bi mogao reći da mi je stalo do tebe.
Mislim da je to svakom očigledno.
Uključujući i tvog momka?
Nisam spremna da se isključivo obavežem njemu.
On je...
Imam tako mnogo pitanja i... - Pazi, Džil.
Možda provodimo previše vremena zajedno.
Možda ne bi trebalo da imam monopol na tvoje vrijeme.
U redu.
Zašto si tako neraspoložena?
Dobro sam. U redu?
Mogu li s vremena na vrijeme biti pomalo nadrndana?
Jesi li uopšte čula o čemu sam govorio?
O čemu?
Da ćemo nakon diplomiranja zajedno otići u London
i ići na postdiplomski na Oksfordu.
To je velika zamisao i ne znam.
Mislim da bi to bilo veliko iskustvo.
Džil, stani.
Pa znaš da te volim. Šta ne valja?
Sad ne mogu da pričam o tome.
Osjećam se jako slabo.
Kao da mi se nešto loše sprema...
U redu. - Kao gripa, ili slično...
Dobro.
Nije li ovo lijepo mjesto?
Volim ga.
Dolazim ovamo kad želim da budem sama.
Izgledaš mi mrzovoljno.
Žao mi je zbog onog dana.
Mislio sam da će s vremenom proći.
Uzimaš vijagru?
Protiv svog ubjeđenja.
Nešto ću ti priznati.
Kad sam čula da ti dolaziš ovamo, hodala sam po ovim stijenama,
maštajući kako ćemo se sresti i da će se nešto posebno dogoditi.
Ako si nesretna, zašto se naprosto ne pokupiš i odeš?
Ne mogu da to učinim sama.
Naprosto ne mogu.
Potreban mi je neko s kim bih otišla.
Džil me je pravilno procijenila.
Balansirao sam na ivici sloma,
nesposoban da se nosim sa svojim osjećajima, strahovima, frustracijom, beskorisnošću.
Kažu da je utapanje bezbolan način umiranja.
Kjerkegor očajanje naziva smrtonosnom bolešću.
A ti patiš od očajanja.
Znam ja šta je Kjerkegor mislio.
Ali, on je, na kraju krajeva, bio hrišćanin. To je vrlo utješno.
Šta ćeš sa svojim nastupom na klaviru večeras?
Jesi li se odlučila za Baha?
Riješićemo to. - Ne znam baš.
Ovo je pogrešno.
Jesi li svjestan šta se događa za onim stolom?
Šta?
Situacija je zbrkana.
Moja djeca misle da im se neću vratiti.
To nije istina.
Znam. Ne znam šta da radim.
Na rubu pameti sam.
Ko je sudija?
Tomas Spengler.
Kako je taj čovjek uopšte određen da sudi porodične stvari. On je takav...
To je političko imenovanje.
Neki su u redu, ali mnogi su korumpirane propalice.
To nije u redu.
Dodijelio je djecu Frenku. Frenk ni ne mari za njih.
Tako je... - On ih nije ni želio.
Ne brine se o vlastitoj djeci.
Kad mu ih predajem, ona neće da idu.
Samo plaču i plaču.
Šta Frenk radi?
Ćušne ih u ćošak garaže u kojoj radi.
I tako presjede pod zemljom cijeli dan.
Trebalo bi da budu napolju, na svježem vazduhu.
I sad će starateljstvo da prenese na Frenka?
Na osnovu čega. - Bez ikakvog osnova.
Pošto je sudija na neki način dobar s Frenkovim advokatom.
Prenos starateljstva bi bio katastrofalan.
To nema nikakvog smisla.
Dovodila sam učitelje, dječije doktore.
Ništa ne pomaže.
Sigurna si da neće da izuzmu sudiju?
Pokušali smo. Moj advokat je bezuspješno pokušao.
Ne mogu više da plaćam sve te sudske takse i sudija to zna.
Svaki put kad nešto tražim, on kaže, "Obratite se podneskom."
Mi tako uradimo, ali on nas odbije.
To me je finansijski uništilo.
Izgubiću djecu.
Sigurna si da je sudija dobar s Frenkovim advokatom?
Zaboga, gledaju se i smiju se.
Imala sam lošu sreću kad me je zapao taj sudija.
To je baš nepošteno.
Imam ročište za šest nedjelja.
Ako ga opet ne odloži,
što inače radi, jer zna da time pomaže Frenku.
Ne mogu se pošteno naspavati.
Voljela bih uzeti djecu i otići u Evropu.
Stvarno razmišljam da ih odvedem izvan zemlje.
Pa da se sakrivaš ostatak života?
Bila bi bjegunac.
Saosjećam s tobom, Kerol. Ti si tako dobra majka.
Nadam se da će sudija da dobije rak.
Neće on dobiti rak.
Pošto želje nemaju učinka.
Ako želiš da on bude mrtav, moraš učiniti da se to desi.
Ali ti nisi sposobna da to učiniš,
a i kad bi to učinila, bila bi prva osumnjičena.
S druge strane, ja mogu da ga ubijem za tebe, gospođo,
i niko na cijelom svijetu ne bi ni u snu pomislio da sam ja to učinio.
Mogu te osloboditi od tog žohara i okončati tvoje muke.
Tog trenutka moj život se sredio.
Mogu priuštiti tu blagodat ovoj sirotoj ženi
a niko to neće povezati sa mnom.
Ne poznam nikog od zainteresovanih,
nemam motiv, i kad budem izlazio odavde
neću ni pogledati nikog od tih ljudi.
Sve što mi treba je ime.
Sudija Tomas Spengler.
Jesi li dobro?
Bože. Malo me ošamutilo unutra.
Ti se treseš.
Mislim... - Jesi li dobro?
Napad tjeskobe, ili nešto slično.
Imam lijek kod kuće. - U redu.
Ne znam zašto sam tako ošamućen.
Uzbuđivalo me je sve što je imalo veze s ubistvom sudije Spenglera.
Ideja da se pomogne toj ženi, da se preduzme akcija,
oslobađanje svijeta od tog štetočine
koji od svijeta čini još gori pakao za sve nas.
Bio sam zaintrigiran kreativnim izazovom da izvršim savršeno ubistvo.
Rizik je bio veliki, ali me je rizik činio živim.
Izvini, bila si sjajna. - Hvala ti.
Hvala što si došao. - Ma nema na čemu.
Razmišljala sam o onoj ženi što smo je danas prisluškivali. A ti?
Da, i ja sam. - Zapanjujuće stvari se događaju ljudima.
Ne krivim je što mu priželjkuje smrt.
Navijam da ga lupi infarkt,
grozan kako i ovo zvuči.
Zar ne misliš da ima ljudi koji umru,
i s njihovom smrću
svijet smjesta postane malo bolje mjesto?
Mislim da to nije tako prosto.
On može da bude grozan sudija, ali i dobar otac koji voli svoju djecu.
Prije svega, on nije otac. - Otkuda to znaš?
Bio sam tako fasciniran da nisam mogao odoljeti da ne provjerim na kompjuteru.
Bože, zapamtio si njegovo ime?
Čak i da je dobar porodični čovjek,
to je kao kod onih mafijaških bosova koji čine grozne stvari,
i zar treba da budemo popustljivi prema njima
zato što su divni prema svojim ženama i djeci?
Moramo se oduprijeti iskušenju da previše mozgamo o kristalno jasnoj stvari.
On je pokvaren sudija, nije nepristran na što se zakleo.
Gazi ženu i njenu djecu samo zato što ima moć da to čini.
Niko ne može da ga zaustavi.
Mislim...
Nije to tako nejasno, iako je gadno da se izgovori.
On je žohar kojeg je najbolje uništiti.
Ošamućenost i napetost su iščezli,
i ja sam prihvatio, u stvari prigrlio, svoju slobodu da izaberem akciju.
Bio sam toliko uzbuđen da nisam mogao da zaspim.
U glavi su mi se kovitlale misli, planovi kako da ubijem sudiju.
Zahvaljujući tome što sam sretnim slučajem naišao na nepoznatu ženu,
moj život je odjednom dobio svrhu.
Kad sam najzad zaspao, spavao sam snom pravednika.
Dobro jutro. - Dobro jutro.
Znam šta želim.
Želim sok od narandže, tost, slaninu i paradajz salatu.
Šta bi s uobičajenom crnom kafom?
Šta mogu kad sam pregladnio?
Ma bravo. Želite li cimet na tostu?
Da, hoću cimet. - U redu.
Zdravo. - Zdravo.
Dobro jutro.
Pun si energije jutros.
Da.
Sinoć sam donio veliku odluku. - Jesi li?
Aha. Da preuzmem kontrolu nad svojim životom.
To je dobro.
Šta je to dovelo do prosvijetljenja? Da nisi doživio božansko ukazanje?
Odlučio sam da prestanem jadikovati
i da stvari uzmem u svoje ruke.
To je dobro, pošto, da budem iskrena,
neki od nas su zabrinuti za tebe.
Činilo se da si u lošem stanju.
Štos je u tome da se stvari ne izučavaju u tančine.
Da se ne raspravlja o svakoj stvari, nego da se postupa instinktivno.
I da se izabere akcija
umjesto posmatranja i gubljenja u konvencionalnim klišejima.
Mislim da razumijem. Filozofija mi nije jača strana, znaš...
Mislim da znam šta ti je jača strana...
Malo sam spor. - Stvarno?
Znala sam da će ti se dopasti svjetionik.
To je jedno od mojih omiljenih mjesta.
Ovdje je divno.
Ne mogu da prestanem misliti na onu rečenicu Emili Dikinson,
"opijen vazduhom. "
Biti pijan od vazduha.
A ne da ovisiš o viskiju.
Jednom si mi rekao da si se nekad zezao s poezijom.
Sve sam pjesme uništio u napadu bijesa,
kad je moj zabavni, dragi prijatelj, tip s kojim sam proveo čitav život,
nagazio na prokletu minu u Iraku.
O, Isuse.
Ako hoćeš, mogu da pokušam da ponovo pišem za tebe.
Nisam baš nešto dobar,
ali moglo bi mi biti zadovoljstvo da to ponovo pokušam za tebe.
Znaš da sam zaljubljena u tebe.
Misliš da jesi.
Ti si zaljubljena u romantični koncept
zaljubljenosti u fakultetskog profesora.
Prava stvar za tebe je da ideš s tim super tipom s kojim hodaš.
Da li tako stvarno misliš?
Uvijek ću ti biti prijatelj.
Pa čak i tvoj pjesnički laureat.
To je bilo fantastično.
Zaboga, šta si jeo za doručak?
Nije samo moja zasluga. Prava si riba, gospo.
Gdje nestade profesor filozofije?
Isuse, bio si kao pećinski čovjek.
Prvi put nakon dugo vremena osjećao sam se slobodnim.
Razumiješ? Bezgranična sloboda.
Pobjegni sa mnom.
Kuda? Na Tahiti?
Poput Gogena? Da vodimo ljubav u tropima.
Želim da napustim Pola i odselim se u Španiju.
Je li? - Da.
Zašto u Španiju?
Uvijek sam Španiju smatrala romantičnom.
Da popričamo o nečemu. - Da?
Jesi li spavao s onom studentkinjom Džil Polard?
Nisam ni sa kim spavao godinu dana, do večeras.
Nije da nisam pokušao, kao što si žalosno i ti saznala.
Pokušao si s njom. - Ne, nikada.
Mi smo samo prijatelji.
Kruže priče na fakultetu.
To su samo priče.
Ljudi prekraćuju svoju usamljenost tračevima.
Izbaci to iz svoje glave.
Vratila mi se volja za životom,
a pokretačka snaga tog preporoda bila je moja čelična odlučnost
da učinim uslugu majci dvoje djece
i oslobodim svijet od sudije Spenglera.
Živio je kao samac u lijepoj ulici nedaleko od zgrade suda.
Jednom nedjeljno je igrao bridž sa svojim pajtosima u Paviljon klubu.
Bio je član kluba i prilično često je tamo objedovao.
Subotom ujutro je trčao u parku Lipit.
Nije bio cijenjen kao sudija i par puta je bio ukoren,
ali nije bio smijenjen jer je bio pametan
i bio je "jedan od momaka".
Zašto kontinentalna filozofija?
Zato što se kontinentalna filozofija bavi
problemima koji su mnogo uzbudljiviji i ličniji nego problemi analitičke tradicije.
Egzistencijalisti pokušavaju da saznaju
ne samo značenje nečega, nego i šta to znači meni?
Nisam ni pomislila da bih te mogla dovesti u zabavni park.
Gdje je Roj večeras?
Uči.
Omekšavam kako starim.
Kad smo već ovdje, odlučan sam da nešto osvojim za tebe.
Nema sumnje da je oko Ejba bilo nekako svjetlije.
Njegov duh je živnuo,
izgledao je koncentrisano, optimistično, šarmantno.
Rekao je da je riješen da osvoji nešto za mene.
I nakon jednog od njegovih standardnih predavanja o utjecaju sreće i slučajnosti,
pogodio je dobitni broj kod prvog okretanja.
Idem za prvom pomisli. Neka bude broj 17.
Obrni, okreni, idemo!
Vrti se, vrti se, i evo ga.
Gdje će stati? Niko ne zna.
I...
Joj!
Nevjerovatno.
Dobio sam. - Viste sretnik.
Kako si uspio? - Sreća upravlja svijetom.
Stvarno misliš tako?
Ispravka, ne sreća, nego vjerovatnost. Mi smo u vlasti zakona vjerovatnoće.
Šta želiš? Koji dobitak?
Da vidim.. - Bilo šta što želiš!
Sijalicu, molim vas.
Sijalicu? - Da.
Lijepa praktična stvar. - Hvala.
Ovo nije praktično. - Nije praktično?
Ne, ovo je kul... - Pogledaj druge mogućnosti.
Izabrala si sijalicu?
Sviđa mi se boja. - Idemo.
Mrzim što misliš da sam praktična.
O, bože. - Osjećam se kao da sam na meskalinu.
Pogledaj.
Izgledaš dobro čak i na ovakvom ogledalu.
Nadam se da ne misliš da sam ja nekakva malograđanka.
Mogla bih da te iznenadim.
Je li?
Ne, to je loša zamisao.
Šta misliš? Ne misliš li da je malo prekasno za tu priču?
Imaš sjajnog momka
i on je očito lud za tobom i ne...
Znam. Ja volim Roja.
Ali to ne znači da sam mu obavezana, i da se odričem svih...
Poslušaj me.
Ne želiš da se spetljaš s ekstremistom poput mene.
Vjeruj mi to. - Zašto da ne?
I ja mogu biti hazarder poput tebe.
Dobro. Bili smo se zanijeli.
Hajde da zaboravimo poljubac, važi?
Šta ako to ne mogu?
Onda ja moram biti odgovoran i paziti da stvari ne izmaknu kontroli.
Hajde da se zabavimo.
Bila sam sigurna da Ejb gaji osjećaje prema meni.
Možda se radilo samo o tome da on nije bio zaljubljen u mene
onako kako sam ja bila zaljubljena u njega.
Govorila sam sebi da je razlog zašto nije puštao da stvari odu predaleko
bio taj što je odnos profesora i studenta
bio protiv pravila fakulteta,
ali sam u svom srcu znala da je Ejb preromantičan da bi bježao od rizika.
Bila sam sigurna, ma koliko da mi je bilo stalo do Roja,
a stvarno je bilo tako,
do ušiju sam bila zaljubljena u Ejba Lukasa.
Što se on više trudio da se ništa ozbiljno ne desi,
to sam ja više željela da se tako nešto dogodi.
Razmišljao sam kako ubistvo može biti kreativan čin.
Bio je umjetnički izazov isplanirati kako da sredim Spenglera
a da to bude savršeno.
Odvagnuvši sve mogućnosti, došao sam do zaključka
da je jedini način na koji ja to mogu da izvedem
i nadam se da ću se izvući, da ga otrujem.
Pazeći da ništa ne ostavi traga u mom kompjuteru,
izučio sam sve moguće otrove.
Postalo mi je jasno zašto je cijanid postao popularan kliše
kod pisaca krimića i špijuna.
Cijanid je bio brz i bezbolan.
Kako ga je bilo nemoguće legalno nabaviti,
znao sam gdje mogu doći do njega bez ikakvih formalnosti.
Svaka etapa realizacije plana je bila riskantna i, priznajem, stimulativna.
Profesore Lucas.
Šta radite vi ovdje?
Zdravo. - Ejpril?
Ejpril, da. - Dobro.
Istražujem nešto za knjigu na kojoj radim.
To je super.
Drago mi je da vidim da nosite gumene rukavice.
Mnogi od tih otrova su veoma opasni.
Da, znam.
U stvari, samo malo. Kad ste već ovdje...
Upitala bih vas nešto u vezi eseja koji sam pisala o Kantu.
Naravno, popričajmo hodajući.
Diskusija je u petak,
a ja baš ne shvatam njegove moralne principe.
Ne razumijem zašto si u tako osjetljivom raspoloženju.
Dobro sam. Samo ne želim da idem na koncert.
Da, ali jedini razlog zašto sam nabavio karte
je jer si ti rekla da želiš da ideš.
Stvarno mi je žao. Naprosto to više ne želim.
Idi s prijateljem. - I hoću.
Ali planirao sam da idem s tobom.
Nije mi više do toga, u redu?
Mislim da si izgubila interes za mene zbog Ejba Lukasa.
Zaboga. O tome smo pričali bezbroj puta.
On mi je prijatelj.
Mislim da bi ti pasalo da ti on bude više od prijatelja.
Molim te da ne raspravljamo... - I sam znaš da je to očigledno.
Očigledno.
Znaš šta?
Tu nema ničega. Ti si paranoičan.
Dobro, dobro.
Otići ću na koncert s Majklom.
Biće vam zabavno. Majkl je sladak.
Aha.
Navike sudije Spenglera na džogingu
dale su mi ideju koju sam tražio.
Shvatio sam da se tu radi o jednoj rutini.
Njegovo trčanje vikendom, njegove jutarnje novine,
njegova klupa u parku, njegova kutija sa svježe iscijeđenim sokom od narandže.
Što sam više saznavao o njemu,
to sam više bivao ubijeđen da bi svijet bio bolji bez njega.
Izvoli, sretan rođendan. - Hvala.
Sretan rođendan!
Hvala.
Duni.
Jupi! - Dobro.
U redu.
Šta li je ovo?
Roj, to je baš džemper kakav sam željela,
ali sam to spomenula prije više mjeseci.
Mislila sam da si zaboravio. Hvala ti. - Izgledaš jako lijepo u njemu.
Volim ga.
Kuda ćeš je izvesti za rođendan?
Idemo u Kolonijal da vidimo novu komediju.
Treba da uzmem svoje stvari.
Dobro.
Radi se o političkoj satiri? - Aha.
Čujem da je jako dobra.
Trebalo bi da to pogledamo. - Da, moglo bi biti sjajno.
Moji roditelji i Roj kupili su mi rođendansku tortu
i nekoliko poklona, i svi su bili jako slatki.
Ali moram da priznam...
Bila sam povrijeđena što nema ni glasa od Ejba Lukasa.
Otišao sam iz parka a da me niko nije primijetio.
Nisam vidio Spenglera kako pije sok.
Dok sam pokušavao da se koncentrišem na fakultetsku nedjeljnu sjednicu,
moje misli su bile miljama daleko.
Tijelo džogera koji je umro od očiglednog srčanog udara
danas u parku Lipit,
utvrđeno je da pripada sudiji Tomasu Spengleru,
sudiji porodičnog suda s Rod Ajlenda.
Vijest je iznenadila njegove kolege,
pošto je sudija bio poznat po dobrom zdravlju,
i redovno je trenirao.
Sudija Spengler je imao 61 godinu.
Sljedećeg jutra pojurio sam napolje da nabavim novine.
I to je bilo tu.
Divan osjećaj ispunjenosti me je preplavio.
Nisam napisao zajedljiv i logičan članak o sudskim zloupotrebama
koji bi bio goli verbalizam,
ne rješavajući ništa.
Preduzeo sam direktnu akciju i eliminisao rak.
Svijet je postao bolji za jedva mjerljiv iznos.
Žena neće saznati da je imala dobrotvora,
ali će na sudskom ročištu
imati bolje šanse da dobije poštenu odluku.
Da, naravno, pročitao sam. Stvarno nevjerovatna stvar.
Zapanjen sam.
Šta? Nemamo se ni zbog čega osjećati krivim.
On je bio grozan.
Šta radiš kasnije? Jesi li slobodna?
Mislim da bi trebalo da večeramo. Samo nas dvoje.
Imaćemo opako slavlje.
U 7 i 30? Dobro, savršeno.
Hvala. - Nema na čemu.
Volim što si naručio za mene.
Živjeli. - Živjeli.
Osjećam se sjajno večeras.
Opušteno i sretno.
Pa ovo bi i trebalo da bude slavlje, zar ne?
Iako mislim da je pomalo jezivo slaviti nečiju smrt.
Život je nekad ironičan, zar ne?
Jednog dana čovjek je u glibu složenih i nerješivih problema,
život se čini crnim, a njegovi problemi su nesavladivi,
a onda, dok trepneš okom, crni oblaci se raziđu
i on ponovo može da živi pristojnim životom.
To je upravo zapanjujuće.
Ponekad obična sitnica...
Kao iznenadni srčani udar.
Ili dobitak na lotu. - Tačno.
Ja u stvari slavim po drugi put u zadnja tri dana.
Po drugi put?
Prekjuče mi je bio rođendan.
Da, znam.
Znala sam da znaš. Postarala sam se da znaš.
Pomalo me je uzrujalo što me nisi nazvao da mi čestitaš rođendan.
Joj, Džil. Znaš da sam to htio.
Čak sam ti kupio poklon, ali onda sam pomislio, znaš,
ne želim da to shvatiš pogrešno.
Kako pogrešno, da ti se sviđam?
Znaš da mi se sviđaš. Ja samo...
Ne želim da maštaš.
Zašto da ne?
Jer možeš imati boljeg od mene.
Zaboga, zar ne misliš da ja mogu sama odlučiti o tome?
U redu. Izvoli.
Sretan rođendan.
O, bože moj.
Je li ovo moj poklon?
Ma daj, to nije ništa.
Kako ništa! Ovo je divno.
To je Edna Sent Vincent Majlej.
Ti si stvarno romantičan, zar ne?
Označio sam pjesme za koje mislim da će ti se najviše svidjeti.
Apsolutno volim sve njezino što mi je poznato.
Da li ja to sjedim preko puta tebe uz svjetlo svijeća?
Rekao sam da neću dopustiti da se to dogodi.
Ali se dogodilo.
Ma daj. Slavimo, zar ne?
Ovaj dan je prilično dobar.
Tebi je rođendan.
Ne želim da jedem. Hoću da idemo kod tebe.
Džil.
Želim to.
Ne. - Da.
Rođendan mi je.
Kunem se da ne bih, ali nešto me je obuzelo.
Obuzelo te je slavljenje života...
Umjesto romantizovanja smrti s tvojim ludačkim ruskim ruletom.
Ti imaš momka. Ne želim da vam budem na putu.
Roj i ja nismo isključivi. To sam ti već rekla.
Ne vjerujem ti.
Roj bi drukčije pričao o tome.
Neću da pričam o tome.
Volim da vodim ljubav s tobom.
Da, i meni je bilo fino.
O, bilo je samo fino?
Osjećam se kao da sam postigao nešto vrijedno.
Kao da mi život opet ima smisla.
Vrlo sam polaskana što ti je vođenje ljubavi sa mnom
dalo smisao životu.
Pisanje mi je išlo kao od šale, sokovi kreativnosti su se oslobodili.
Bio sam sretan i uživao sam u tome što se osjećam dobro.
Započeo sam vezu sa Džil, uprkos odluci da se to ne desi,
i sad sam odjednom bio nošen
čistim uživanjem u životu.
Pomisao da sam nekad bio ravnodušan prema životu
izgledala mi je apsurdno.
Kako je? Nisam te vidjela.
Stvarno sam dobro. Sve je sjelo na svoje mjesto.
Aha. - Izgledaš sjajno, kao uvijek.
Imam malo slobodnog vremena iduće sedmice, i ako želiš...
Aha.
Ali ako zadirem u tvoj drugi ljubavni život?
Ma daj ne gnjavi.
Pokušala sam da te dobijem.
Jesi li vidio šta se dogodilo? Jesi li vidio novine?
Ne, šta?
Zdravo. Sudija Spengler je ubijen.
O čemu to pričaš? - Ubijen je.
Ne razumijem. Nije li bio srčani udar?
Da, bio je srčani udar, ali izvršili su obdukciju,
i utvrdili da nije bilo srčanog oboljenja, nego da je otrovan.
Otrov? - Da, u pitanju je otrov.
Neko mu je otrovao sok.
Mora da se šališ. - Znam.
Zašto su vršili obdukciju?
Zar to ne čine uvijek?
Mislim da su posumnjali u infarkt,
pa su pomislili na trovanje i izvršili su obdukciju.
Ko je sudija Spengler?
On je sudija... - Taj sudija.
Slučajmo smo na ručku čuli ljude kako pričaju o njemu.
To je luda priča o nekome... - Je li?
Baš sad nemam vremena za lude priče, ali vidjećemo se uskoro.
U redu. - Možeš li to da povjeruješ?
Ne. - Nije li to užasno?
Mora da je imao mnogo neprijatelja.
Zaboga, sigurna sam u to, ali mi smo to proslavljali.
Znam, ali ni sad ne mogu da kažem da mi je žao.
Šta misliš ko je to bio? Misliš li da je to bila ona žena?
Ne znam... - Ili neko od njenih prijatelja?
Šta kaže policija?
Ja sam Ejb Lukas i ubio sam.
Imao sam mnogo iskustava i sada ovo baš jedinstveno.
Uzeo sam ljudski život.
Ne u borbi ili u samoodbrani,
nego sam napravio izbor u koji sam vjerovao i ostvario sam ga.
Osjećao sam se kao istinsko ljudsko biće.
Danas ćemo razgovarati o mogućnostima izbora.
Život ima onakvo značenje kakvo ste vi izabrali da mu date.
Ispitaćemo čudesnu opasku Žan Pol Sartra,
"Pakao su oni drugi. "
Ejb je izgledao kao da je doživio oslobađanje.
Kao da se odblokiralo ono što je kočilo njegove najdublje osjećaje.
Policija još uvijek nema tragova
u ubistvu sudije Spenglera koji je prošle nedjelje ubijen u parku Lipit.
Na konferenciji za štampu
istražitelji su izjavili da prate sve tragove,
ali još uvijek nemaju osumnjičenog.
Rekli su da su spekulacije da je otrov bio namijenjen
nekom drugom, a ne sudiji Spengleru,
samo nagađanja i da je to malo vjerovatno.
Koristiš drugi parfem.
Volim kad primjećuješ takve stvari.
Postao sam vrlo sklon čullnim užicima života.
Izgledu stvari i zvucima, okusu hrane i vina.
Šta je?
O čemu razmišljaš?
Danas sam u jednom šašavom trenutku
pomislila kako bi bilo ironično da si ti ubio sudiju Spenglera.
Aha, a kako sam izveo to malo čudo?
Ne znam.
Mislim da bi ti to i mogao, i da ne bi mogao.
Mora da je teško ubiti nekoga.
Posebno otrovati stranca.
Kad bih ja morao da likvidiram nekoga, mislim da bih...
Upotrijebio bih pištolj, ili bih ga pregazio.
Smatram da je cijanid nešto sasvim drugo.
Je li bio cijanid? Novine to nisu rekle.
Kad god je neko otrovan, uvijek pomislim na cijanid.
Čudno. Ja uvijek pomislim na arsenik.
Da? - Da.
Valjada zbog starih filmova. Morao je biti neko ko ga je poznavao.
Neko bi mu morao biti blizak
da bi stavio otrov u njegovu kafu.
Ili je to bio sok, zar ne?
Uživao sam u ovom razgovoru.
Bilo je kao da si u partiji pokera,
imaš u rukama ful, a ćaskaš nevino...
Ubijeđen si da imaš najjače karte,
ali te uzbuđuje mogućnost da te pobijedi skala u boji
ili četiri iste (poker).
Roj i ja smo imali veliku svađu danas.
Nije mi drago da to čujem.
Rekla sam mu da želim da budem poštena prema njemu
i da još uvijek gajim prava osjećanja prema njemu.
Ali da imam i osjećanja prema tebi.
Moram reći da si bila posebna od prvog dana.
Ti si vrlo sretan.
Ja sam jako sretan.
Pa o čemu želiš da razgovaramo?
Neću te više viđati.
Ne mogu da funkcionišem pod ovim uslovima.
Ne mogu da dreždim i čekam dok se ti igraš svoje veze s Ejbom Lukasom.
Razumijem te. To nije pošteno prema tebi.
Odseliću se. Šta bude, neka bude.
Viđaš li se s nekom drugom? - Ne.
Ali ti to očigledno činiš, pa se ne moram suzdržavati od pokušaja.
To ne bi bilo fer.
Ovo je loše. Imali smo nešto dobro.
Ja sam kriva.
Ja naprosto nisam spremna da se vežam samo za jednu osobu.
Da.
Večera je bila izvrsna.
A ova pita...
Lijepo je od vas da ste me pozvali. - Bilo nam je zadovoljstvo.
Naročito pošto Džil govori sve najbolje o vama.
Pratite li vas dvoje ubistvo sudije Spenglera?
Pratimo li? Mi imamo poseban odnos sa sudijom Spenglerom.
Pošto smo prisluškivali kako ljudi pričaju o njemu,
i kako je bio pokvaren sudija,
i navijali smo da ga lupi infarkt ili pregazi auto.
Trčala sam u tom parku sa Sali Keli.
Kad sam čuo za to, pomislio sam da ga je neko otrovao
za doručkom, i da ga je trefilo kad je bio u parku.
Ali kad sam pročitao da se radilo o cijanidu u njegovom piću,
moja teorija se raspala.
Bio si u pravu, Ejbe. Bio je to cijanid.
To si rekao odmah, zar ne?
Kažu da je bilo tako.
Kao što rekoh, ja uvijek pomislim na cijanid.
Cijanid je najčešći, pošto je vrlo brz i fatalan.
Arsenik zahtijeva vrijeme i vrlo je bolan.
Nijedan herbicid nije brz i dostupan.
Ja ne znam ništa o otrovima.
Ne znam ni ja, osim onog što sam pročitao.
Ko je želio da ubije sudiju?
Samo svi oni protiv kojih je on bilo kada presudio.
Mislim da će ispitati sve koji su ga poznavali.
Uključujući tu ženu koju smo čuli, a svima im je nepravedno suđeno.
Zato se i misli da bi to mogla da bude bolesna obijest,
ili da je neko drugi bio meta.
Ali radilo se o otrovu koji brzo djeluje,
pa je morao biti stavljen u čašu u samom parku.
To ima smisla.
Ali to nije lako izvesti,
prema potpunom strancu, usred dana, na javnom mjestu.
Osim ako je tamo bio s nekim koga je poznavao i vjerovao mu.
S prijateljem. - Vikend.
Vikendom ujutro tamo nema mnogo ljudi.
Morao je biti neko koga je poznavao.
Mislim da su saslušali sve koji su ga poznavali.
Rekoše li da je bio običan sok od narandže? - Aha.
Svakog vikenda je tamo kupovao sok od narandže
i čitao novine nakon trčanja.
Ako je to stalno tako radio,
neko je mogao naići i usuti mu otrov u sok.
Neko... - On nije mogao biti na klupi u parku
i čitati novine, osim ako je bio sam.
To isključuje prijatelja.
Kako znamo da je bio muškarac? Možda je bila žena.
To je dobra opaska.
Možda je bio okrenuo leđa.
Neko se pojavljuje niotkuda i sipa nešto u njegovo piće?
Nemaju li ti sokovi za ponijeti slamku kroz koju se pije?
Da nije neko kupio isti takav sok u istoj radnji,
stavio otrov u njega i zamijenio ga sa sudijinim sokom.
Siguran sam da je policija razmotrila svaku teoriju.
Recimo da je sudija sjedio u parku sa svojim sokom,
i onda naiđe neko sa istom takvom čašom...
punom otrova...
Ko je naišao? - I...
Pa... - Neko ko želi da ubije sudiju.
Ko god to bio,
bilo mu je potrebno da sudija gleda u stranu dovoljno dugo
da bi izvršio zamjenu čaša.
Taj bi preuzeo ogroman rizik... - Ali razmisli...
On sjedi pokraj sudije,
tip uopšte ne mora da ga poznaje, samo sjedi tamo,
a sudija pije svoj sok,
on sjedi pokraj njega, i ta osoba samo...
Sudija otvara svoje novine i okreće se, tako da je ovaj sakriven dovoljno dugo.
Ali ako nije poznavao sudiju,
zašto bi se toliko mučio da ga ubije?
Morao je biti upoznat sa sudijinim navikama, detaljima.
To je lako.
Potrebno je pratiti sudiju jednu sedmicu i znaćeš...
Izgleda da je to bio sudijin ritual svake subote ujutro.
Sviđa mi se ideja.
Ovo što Džil kaže je logično. To je dobro smišljen plan.
Sudija čita novine, vidik mu je zaklonjen, ide brza zamjena.
Znate, ako neko sjedne na klupu pored vas,
vi se često okrenete od njega.
Siguran sam da je policija daleko ispred nas u svemu ovom.
Spenglerovo ubistvo ostalo je vruća stvar za tabloide.
Ejb je često govorio o tome
i kakav blagoslov je to bio za onu ženu što je sudija umro.
Nisam tome pridavala poseban značaj, dok jednog dana
nisam naletjela na Eli Taner, prijateljicu
s kojom sam ponekad jahala.
Ne, u redu je.
U redu. - On samo...
Imali smo taj dugi razgovor. - Dobro.
Rekao je kako misli da nisam bila fer prema njemu.
Bio je u pravu. Nisam bila. Ali nisam više znala šta da radim.
Zavoljela bi Ejba. Tako je zanimljiv.
Znaš li Ritu Ričards?
Da, hoćeš li mi reći da se seksala s njim?
Pošto nema toga na fakultetu ko nije spavao s Ritom Ričards.
Ne, ona ima vrlo zabavnu teoriju o Ejbu Lukasu.
O, bože, eto ti ga sad.
Ona misli da bi on bio dobar osumnjičeni u ubistvu sudije.
Znaš, čovjeka koji je u svim novinama?
Daj, molim te.
Ona se šali. - Mislim da se napola šali.
Ma daj.
Kako je došla do tog bizarnog zaključka?
Baš se i ne sjećam. Bili smo na roštilju kod njenog muža.
Ona je počela trabunjati o tome
da je Ejb tvrdio kako je sudija zaslužio da umre.
I onda nešto kao...
Ne znam, o estetici savršenog zločina.
Koješta, luda je. - Ma da, luda je!
Luđakinja.
Trebalo bi da ponovo uskoro idemo na jahanje.
Naravno. - Bilo je zabavno.
Naravno da nisam vjerovala da je bilo ikakvog osnova
u takozvanoj teoriji Ričardsove, ali me je to iz nekog razloga mučilo.
Evo dviju pjesama koje sam napisao za tebe.
Ma nisi. - Jesam.
O, bože moj. - Ne, ne čitaj ih sada.
Previše se stidim.
Ako ih zamrziš, baci ih. Ako te dirnu, tvoje su.
To je jako slatko.
Nešto nije u redu?
Ne. - Ne?
Izgledaš mi drugačija.
Ne, samo sam dirnuta.
Bez da sam ih i pročitala,
dirnula me je činjenica da si mi ih napisao.
O, pametna studentkinja.
Jesi li sigurna da si u redu?
Samo te gledam.
Činilo mi se apsurdnim
da sam i malo posumnjala u Ejba.
A onda sam nedjelju dana kasnije
imala priliku da čujem teoriju Rite Ričards iz prve ruke.
Naletjela sam na nju u mjesnom baru
kako sjedi sama i pije,
i bila je pripita i brbljiva.
Zdravo. - Kako ste, gđice Polard?
Sjajno. - Zdravo, Kim. Šta ima?
Stići ću te ja.
Upravo sam razmišljala o vama.
Ja sam zapravo razmišljala o vama.
Jesi li? - Da.
Kako ste? - Dobro.
Dobro sam. Naletjela sam na Eli Taner.
Rekla mi je da imate nekakvu teoriju o Ejbu.
Da, to je ono što zovu šarlatanskom teorijom.
Ali nije skroz blesava.
Ja volim šarlatanske teorije.
Obećavate da nećete pričati o tome? - Imate moju riječ.
Želite da čujete? Sjednite.
Pratili ste u novinama slučaj sudije koji je bio otrovan?
Spengler? Sudija Spengler.
Spengler, tačno. - Da.
Ne znaju ko je to učinio.
Moja teorija je... Ejb Lukas s filozofskog.
U kog smo obadvije zaćorene.
To je vrlo intrigantno.
Ludo je, ali i nije.
Zašto mislite da je to Ejb?
Jednom ili dvaput kad sam nasamo... - Bijelo vino, molim vas.
Recimo, u trenucima intimnosti poslije strastvenih trenutaka...
Da, shvatam... - Razgovarali smo.
Ne morate ići u detalje... - I oboje smo rekli da smo
iskusili mnogo toga u životu.
Jednu stvar on nije iskusio,
a zanimalo ga je kako bi to izgledalo zaista ubiti.
Ubiti? - Da.
To zvuči kao nasumični, smiješni Ejbov govor.
Znate ga kakav je kad malo popije.
Aha. - Voli dramatizovati.
I ja sam upravo tako mislila.
To je samo Ejb u svom elementu.
Onda ga je moj muž vidio da odlazi van univerziteta
veoma rano onog jutra kad je sudija otrovan.
Veoma rano, u 6 i 30.
Znate li da je on ikad ustao u 6 i 30?
On jedva stigne na predavanje na vrijeme.
Dakle, vaša teorija je da je on ustao u 6 i 30,
otišao u park Lipit, prišao potpunom neznancu,
i usuo otrov u sok potpuno nepoznatom čovjeku.
On nije ni poznavao sudiju.
Nije mu se mogao toliko približiti, a i da je znao sudiju, on ne bi...
On to ne bi mogao učiniti. On je radikalan, ali nije luđak.
Dozvolite da vam serviram završnu pikanteriju.
Prije nekoliko nedjelja izgubila sam ključ od laboratorije.
Ja nikad ništa ne gubim, ali taj ključ je nedostajao,
a on otvara sva vrata na svim sobama laboratorije
gdje se nalaze sve te opasne hemikalije i otrovi.
U redu...
Stvarno ste se potrudili oko te teorije, zar ne?
Kao što rekoh... - Razmisliću o tome.
Odvagnuću stvar.
Nema sumnje da sam bila zbunjena Ritinom nečuvenom teorijom.
Znala sam da je Ejb bijesno reagovao
na sudijin nepošten postupak prema onoj jadnoj ženi.
I šta je on to radio vani u 6 i 30 u subotu ujutro?
Misli su mi bile mutne i zbrkane.
Još razornija otkrića su tek imala da dođu.
Ali još sam sve potpuno negirala,
govoreći sebi da je stvar i suviše apsurdna da bi se o njoj i razmišljalo.
Ne smijem se zanijeti svojom bujnom maštom.
A onda je mračni oblak zaklonio mjesec.
Šta ti je na umu? O čemu razmišljaš?
Ni o čemu.
Razmišljam kako sam imala običaj da dođem ovamo i trčim.
Trčaću s tobom ako hoćeš. Volio bih da se vratim u formu.
Ne, morao bi da ustaješ jako rano.
Ja trčim rano, a ti si noćna ptičica.
Da, zbog toga sam lani dao otkaz.
Zbog toga i zbog gubitka volje za životom, ali sada...
Muž Rite Ričards mi je rekao da te je vidio kako napuštaš univerzitet
jako rano, oko 6 i 30, u subotu ujutro.
U 6 i 30? - Da.
A, da, to je bilo ono jutro kad je umro sudija Spengler.
Morao sam u Providens na magnetnu rezonancu.
Stvarno? - Aha.
Nisi mi to spomenuo. - Nisam htio da pravim frku.
Stvar je bila dobroćudna, ali doktor je htio da provjeri stvar.
Nije mislio da je nešto strašno.
Drago mi je da nije bilo ništa.
Ne brini.
Laknulo mi je.
Bilo mi je teško da se koncentrišem na školu.
Postajala sam sve napetija.
Znala sam za svoju sklonost da dramatizujem stvari,
i trudila sam se da obuzdam svoju maštu.
Na putu kući prolazila sam pored Ejbove kuće,
i znajući da je on čitavo poslijepodne na predavanjima,
nisam mogla da odolim da ne učinim ludost.
Kad sam ušla u njegovu kuću, osjećala sam se kao da ga izdajem.
Osjećala sam se krivom i glupom.
Nisam znala šta očekujem da nađem.
Na njegovom stolu je bio primjerak Zločina i kazne,
a na margini su bile primjedbe s imenom sudije Spenglera
i citatom Hane Arendt.
Zezaš li se?
Džil!
Hej! - Zdravo.
Izgledaš jako lijepo. Sviđa mi se tvoja kosa.
Hvala ti.
Sva je u neredu. - Vidi ovo.
Kako napreduje tvoj esej?
Dobro, zahvaljujući Ejbu Lukasu. Naletjela sam na njega u laboratoriji,
i on mi je dao čitav spisak šta treba da pročitam
da bih shvatila te zbunjujuće stvari o kojim sam pričala, pa...
On je bio u hemijskoj laboratoriji? - Da.
Bio je tamo nakon nastave. Iznenadila sam ga. Bilo mi je neugodno.
Šta je tamo radio nakon nastave?
Ne znam. Mislim da je nešto istraživao za knjigu,
ili za neku temu o kojoj je pisao,
poput otrova, hemikalija, i tih stvari...
Ali tamo su otrovi i toksične stvari zaključane.
Da, ali on je imao ključ.
Zašto se ponašaš tako čudno?
Šta je to toliko važno što moramo da razmotrimo...
Ubio si Spenglera.
Šta? - Zar nisi?
O čemu pričaš? - Nisi li to učinio?
Uzeo si cijanid iz laboratorije i usuo ga u njegov sok u parku.
Otišao si u park Lipit, a ne na magnetnu rezonancu.
Poslušaj samu sebe. To sam ja. - Da li je to istina?
Jesi li luda?
Nemoj da mi muljaš! Zavirila sam u knjigu.
Vidjela sam da si napisao, "Spengler, banalnost zla. "
Bio si odlučio da je on zaslužio da umre.
Ukrao si Ritine ključeve, a Ejpril te je vidjela.
Slušaj, dođi ovamo. - Ne.
Dođi ovamo.
Odlučio sam da pomognem toj ženi.
Imala si pravo one večeri.
Uvijek sam govorio da si izuzetno inteligentna.
U parku? Na klupi?
Kamuflaža... Osjećala sam to, osjećala!
Uvijek sam govorio da treba da vjeruješ svojim instinktima.
Ne može se sve shvatiti razumom.
Ako osjećaš da je nešto ispravno, najčešće i jeste tako.
To je bio značajan čin za kakvim sam tragao.
Ne možeš samo tako nekome oduzeti život.
Mislio sam da je vrlo razumno da se učini ta stvar.
Ona se nadala da će on da dobije rak!
Ali šta je nadanje? Nadanje je sranje.
Shvataš li da se mora djelovati.
Ne možeš svoj čin smatrati moralnim.
Ne misliš da je to bilo moralno? - Naravno da mislim.
Smatram se moralnim čovjekom koji je živio moralnim životom,
i koji je priskočio da pomogne ženi koja je trpjela veliku nepravdu.
Znači da ideš u zatvor? - Ne, policija i ne pomislja ne mene.
Provešćeš ostatak života u zatvoru?
Nikada i neće, pošto sam ja za sve potpuni stranac, bez ikakvog motiva.
To će biti još jedan neriješen zločin.
Znaš li da Rita Ričards ima teoriju po kojoj si ti to učinio?
Znam, rekla mi je. Dobro smo se nasmijali tome.
Kako si to mogao učiniti?
Je li svijet bolji bez tog pokvarenog sudije?
O, zaboga, Ejb! - Čekaj, pitao sam te.
Da li je svijet bolji... - Ne, to je...
Bez sudije Spenglera? - Skrhana sam!
Potpuno sam izgubljena.
Šta da radim?
Kako to misliš? Šta to znači?
Znači da mi je toliko stalo do tebe da ne mogu...
Ne mogu živjeti ako te više ne budem viđala.
Razmišljaš li da me prijaviš?
Da, razmišljam da te prijavim. Naravno da razmišljam.
Džil... - Ali ne mogu to uraditi.
Ne mogu se natjerati da to uradim.
Ovo je ludo, Ejb!
Molim te da zanemariš svakodnevne predrasude,
i pokloniš povjerenje životnom iskustvu.
Da bismo promijenili svijet,
moramo raskinuti s našim uobičajenim shvatanjima.
Istog časa kad sam se odlučio na ovu akciju, moj svijet se promijenio.
Vidjela si to.
Odjednom sam našao razlog da živim.
Mogao sam da vodim ljubav, doživio sam osjećaje prema tebi,
jer je to djelo za tu ženu dalo smisao mom životu.
Moraš da odeš.
Moraš otići. Ne mogu te više viđati.
Neću ništa reći.
Vjerujem da si učinio nešto moralno vrijedno.
I jesam! - Vjerujem to. Ali ja...
Ali ne možeš to opravdavati! - Pst!
Ne možeš to opravdavati sa svim tim sranjima.
S tim francuskim poslijeratnim racionalizacijama.
To je ubistvo.
Ono otvara vrata za daljnja ubistva.
Dobro, dobro.
Moj intelekt ne može da opovrgne te argumente.
Ne mogu da polemišem s tobom.
Ali učio si me da idem za svojim instinktima,
i ne moram ni da razmišljam o tome. Osjećam da to nije dobro.
To je ubistvo.
Dobro ste radili danas.
Sljedeće sedmice su bile najteže u mom životu.
Voljela sam Ejba i istinski vjerovala
da je on zastranio u namjeri da učini herojsku stvar.
Analizirala sam njegovu situaciju bez prestanka.
Povremeno bih popustila i mislila da je on originalni mislilac,
kojeg se ne može ocjenjivati malograđanskim standardima.
Izgledaš snuždeno u zadnje vrijeme. Da li se nešto desilo Ejbu!
On napušta školu.
Mislim da je to dobro.
Kako ti to primaš?
Ne baš sjajno.
Sigurna sam će se Roj obradovati.
Znaš li da je to tako smiješno.
Smatrala sam Roja divnim,
ali prozaičnim, u poređenju s Ejbom.
A sad počinjem da mislim
da mi Roj više odgovara.
Mislim da nisam tako britka kako sam sebe zamišljala.
Je li to istina?
Čula sam da Ejb odlazi.
Da.
Da, istina je. - Nedostajaće mi.
Valjada mu je Brejlin pomalo krotak za njegov temperament.
Razmišlja o odlasku u Evropu.
Da ti nešto kažem?
Naravno.
Voljela bih da ode u Španiju i povede me sa sobom.
Kazao mi je da ste se vas dvoje od srca nasmijali
tvojoj teoriji da je on ubica iz parka Lipit.
Baš smo se dobro nasmijali.
Ako bi se pokazalo da je on to učinio,
bila bih iznenađena, ali ne i zapanjena.
Ne i šokirana.
Ipak bih s njim otišla u Španiju.
Odrađivao sam svoje zadnje dane na Brejlinu
i pravio planove da odem u Evropu i tamo predajem.
Još sam svoj čin smatrao opravdanim.
Osjećao sam da sam iskusio nešto jedinstvenije i dublje
od svih mojih društvenih protesta i dobrotvornih aktivnosti.
Pomogao sam porodici, a nisam povrijedio nikoga osim onoga ko je to i zaslužio.
Čovjeka koji je koristio prednosti svog položaja da povrjeđuje druge.
Znao sam da me Džil neće izdati.
Ali onda su se stvari zapetljale.
Eto ti moje teorije. Mislim da nikad neću raditi za FBI.
Šta kažu novine?
"Policija je sigurna da ima u rukama osobu
"koja je otrovala sudiju Spenglera,
"sudiju porodičnog suda koji je ubijen u parku Lipit.
"Navodni ubica, Albert Podesta, medicinski laborant,
"imao je pristup istoj vrsti cijanida koja je korištena kod ubistva.
"Podesta, koji tvrdi da nije imao ništa s tim,
"svjedočio je pred Spenglerom prije dvije godine,
"i razbjesnio se na sudiju zbog načina suđenja u slučaju protiv njegovog brata.
"Ako bude osuđen, Podesta će se suočiti s doživotnim zatvorom."
Šta ćeš preduzeti u vezi s tim?
Ne znam.
Ne znaš?
Sigurno nećeš dozvoliti da nevin čovjek odgovara umjesto tebe.
To mi se mota po glavi od kada sam čuo vijest.
"Mota ti se po glavi"? Šta ti to znači?
To znači da sam pokušao da izvršim savršen zločin,
i očigledno sam u tome uspio i suviše dobro.
Šta je s tvojim govorima o visokomoralnim stanovištima?
Moram da razmislim o ovome.
Šta se tu ima razmišljati?
Jednom nevinom čovjeku će biti uništen život.
U redu, predaću se.
Da li to želiš?
Zar to i ti ne želiš?
Sva ta priča, priča, priča o činjenju prave stvari,
i šta je najbolje,...
U redu, ako ne uvide da čine grešku
i ne puste ga za koji dan, onda ću ja...
Jebeno ću se predati!
Ne bih mogla da živim s tim, ako ostane ovako kako je sad!
A ovo je...
Govorimo o nevinom čovjeku koji će biti osuđen za to!
Znam, slažem se! Pusti me da vidim hoće li me sreća poslužiti,
i hoće li oni shvatiti da su pogriješili.
Jer... Pogledaj me!
Ja to ne bih izdržao! - Znam, razumijem.
Moraš to učiniti do ponedjeljka.
Moraš to učiniti do ponedjeljka, ili ću ja morati da to učinim.
Moraću ja da to učinim. - Prekini s tim.
Ne moraš ništa da učiniš, jasno? - Ejb...
Daj mi vremena do ponedjeljka, molim te.
Pogledaj me. Samo mi daj vremena do ponedjeljka.
U redu? Obećavam.
Prvo što ćeš uraditi u ponedjeljak. - Dobro, dobro.
Moraš to učiniti, ili ću ja to učiniti. Ja ću to učiniti.
Ne moraš ništa da činiš, obećavam.
Jebem ti boga, Ejb.
Ali ja se nisam namjeravao predati.
Prije nekoliko mjeseci moj život mi nije značio ništa.
Nisam uživao u njemu.
Bilo mi je dobro ako bi se igrica s ruskim ruletom dobro završila.
Ali otkad sam isplanirao i izvršio ubistvo sudije Spenglera,
život mi je krenuo u drugom pravcu.
Shvatio sam zašto ljudi vole život
i našao sam da je radosno imati takva iskustva.
Pronašao sam životne užitke.
Nisam želio niti počiniti samoubistvo, niti provesti ostatak života u zatvoru.
Htio sam da živim, da predajem, da pišem, da putujem, da vodim ljubav.
Te noći sam otišao u krevet s Ritom
i čak sam se zabavljao mišlju da je povedem sa sobom u Evropu,
Ostavila bih Pola smjesta.
Jesi li ozbiljan? Za Evropu, stvarno?
Šta ako jesam?
Ne mogu da vjerujem.
To bi bilo poput sna.
Započeti iznova u Rimu, Španiji, ili...
U Londonu?
Policija je imala svog osumnjičenog.
Rita Ričards, koja me nikad nije ozbiljno sumnjičila,
vidjeće da je u pitanju drugi čovjek i da je njena šarlatanija šarlatanija.
Moralno me je mučilo da neko odgovara umjesto mene,
ali je to blijedjelo pred mojom žilavom prirodnom željom za preživljavanjem.
Evropa s Ritom počinjala je da izgleda uzbudljivo.
Njena ljubavna strast i pohota bile su zarazne.
Samo jedna stvar je stajala na putu.
Ostalo je par dana dok Džil ne bude zahtijevala da sperem ljagu s pogrešno optuženog čovjeka.
Je li postojao način da je spriječim da ne priča?
Valjda je bila u pravu kad je rekla da jedno ubistvo otvara vrata za još ubistava.
Džil, nikad nisam prestao da marim za tebe.
Ti nisi bila sigurna šta osjećaš.
Bila sam tako glupa.
Ako ne želiš da me više vidiš, pošteno kažem da sam to i zaslužila.
Ali šta se desilo da si promijenila mišljenje?
Ne želim da pričam o Ejbu.
Nikad ga neću razumjeti.
Baš dobro. Ja ionako čitavo vrijeme nisam želio da razgovaram o njemu.
Tako si pun razumijevanja.
Trebalo bi da budeš ljući na mene.
Džil, jako te volim, ali...
Osjećam da nešto kriješ od mene.
Reći ću ti u ponedjeljak.
Dobro.
U redu? - Dobro.
U ponedjeljak ćeš znati sve. Obećavam.
U redu.
Nikad nisam vjerovao da ćemo stvarno raskinuti.
Žao mi je da to kažem, ali došlo je to vrijeme.
Treba da razgovaramo kako da uredimo stvari.
Ovo je veliki korak za mene.
Znao si čitavo vrijeme da želim da živim u inostranstvu.
Da, ali...
Želim da ponovo razmisliš. - Molim te.
Molim te.
Razgovarajmo samo o detaljima, važi?
Njena smrt je trebalo da izgleda kao nesretan slučaj.
Razmišljao sam o svim mogućnostima i onda mi je sinulo.
Kratko vrijeme koje sam radio kao liftboj sad bi mi se moglo isplatiti.
Smiješno je kako najbolje ideje često dođu pod pritiskom vremenskog škripca.
Bilo je savršeno.
Subotom je imala čas klavira.
Većina ureda je bila zatvorena. U zgradi je bilo malo aktivnosti.
Nisam mogao izvesti da se ne vidi da je lift čačkan,
ali sam znao dovoljno da učinim da izgleda kao da je u kvaru.
Zdravo.
Šta radiš ovdje? - Zdravo.
Zdravo. - Samo sam...
Htio sam da razgovaramo prije nego što odem na policiju.
Dobro, ali ako je o bilo čemu drugom osim o tvojoj predaji,
ne želim pričati o tome, jasno? - Ne, ne...
Ne vidim drugi način.
Želim da se izvinim za sve probleme koje sam izazvao.
Mislim, ne mogu da povjerujem.
O, bože. O, Ejb.
To je noćna mora, znam.
Ne vidim drugi izlaz nego da im se ispriča čitava priča.
Šta? Da sam ubio sudiju?
Znam. Biću uz tebe.
Hoću, kao prijatelj. - To nema značaja, znaš.
To je ubistvo s predumišljajem.
Osudiće me na doživotnu.
Možda i neće, s dobrim advokatom.
Ne možemo to znati. - Daj, koga mi to zezamo?
Znaš, ja samo, ne mogu...
Kako je vrijeme prolazilo,
užasna živopisnost onoga što sam iskusila
vrlo postepeno je postajala sve manje traumatična.
Pomoglo je što sam imala momka koji me je volio i podržavao.
Svako malo se osvrnem na cijelu tu epizodu.
I s naknadnom pameću, stekla sam određene spoznaje o životu i ljubavi,
i ko sam ja.
Iskusila sam u jednom zastrašujućem trenutku
čak i blizinu smrti.
Čitava stvar je bila lekcija. Jedna bolna lekcija.
Od one vrste, kako bi Ejb rekao, što se ne može naučiti iz knjiga.
PREVEO Siniša M.
Preuzeto sa www.titlovi.com