www.titlovi.com
Da bi se pripremio za svoju misiju, sveti čovek je
otišao u pustinju da posti, moli se i potraži smernice.
POSLEDNJI DANI U PUSTINJI
Oče...
gde si?
Oče...
razgovaraj sa mnom.
Prevod by intoxic...
Imam vodu za tebe, Jošua.
Tako se zove majka, nije li tako?
Svako ime koje je lepo Mariji, i meni je.
A kako te otac zove?
Jošua.
Zdravo.
Tražim vodu. Mogu da zaradim za nju.
Šta znaš da radiš? -Šta god je potrebno.
Ovde gradite. Poznajem stolariju i kamen.
Gde si se uputio?
Jerusalim, ali sam se izgubio.
Odakle dolaziš?
Provodim vreme u pustinji.
Zašto? Ovde nema ničega.
Kako izgleda Jerusalim?
Prljav i korumpiran.
Ali ipak živ. Veoma živ.
Imaš li oca? -Da, otišao je poslom.
Mogu li da te ponudim hranom.
Nije potrebno.
Hvala.
Ostani, molim te. Odmori se.
Razgovaraš sa svojim ocem kao da razgovaraš sa stenom.
Previše zauzet sa svojim malim starima.
Obliku kapi rose.
Zvuku korena kada izbija na površinu.
Sve mu je važnije od tebe.
Ne. Otac me voli.
Zabavlja se s tobom.
On voli samo sebe.
Jesi li se izgubio?
Nisam.
Jesi li jedan od onih sveštenika koji traže nešto
u pustinji što ne mogu naći na drugom mestu?
Koliko dugo si ovde, sveti čoveče?
Od poslednjeg punog meseca. Možda malo duže.
Sam? Ne, vi ljudi nikada niste sami.
Duh ili nešto je uvek sa vama, nije li tako?
Reci mi nešto što si naučio ovde
i ja ću dati sklonište večeras. -Nije neophodno.
Molim te. Bilo bi mi drago.
Čovek je zadovoljan sa onim što ima bilo gde.
Zato što je čovek.
Dobro.
Pomozi mi sa ovim.
Hvala.
Nema potrebe da čekamo na nju.
Ne želim da uvredim, ali ja postim.
Šta je bilo?
Misli da je smešno što ona želi da jede ali ne može,
a gost koji može, ne želi.
Šta tamo gradite?
Kuću za mene da živim.
Moj otac želi da ostanem ovde. Da mu pomognem da održi ovo mesto.
Želiš li ti to?
Šta ti želiš?
Želim da idem u Jerusalim.
Želim da vidim more. Da vidim svetionik u Aleksandriji.
Da li tvoj otac zna za to?
Ne. -Zašto ne razgovaraš s njim o tome?
Video sam Jerusalim.
Otišao sam bez očevog znanja i video ga sa brda.
Obasjan suncem, toliko sam ga želeo da bih vrištao.
Ne želim da gubim vreme ovde.
Traćiti život je greh.
Želim da ostavim trag u ovom svetu.
Dođi, sveti čoveče.
Nema potrebe. Mogu da spavam napolju.
Ne, ona ti neće smetati.
Rabine.
Počinila sam strašan greh.
Moj sin nije sin mog muža.
Ne želim da umrem
i da ova laž ostane iza mene.
Ne želim da moj sin bude zarobljen ovde zauvek.
Pomozi mi, molim te.
Na svojim putovanjima kao sveti čovek,
da li si naučio nešto o lečenju?
Jedina vredna stvar koju treba tražiti su lekovi.
Za bol, patnju.
Ostalo je samo...
Ovaj dečak je dobar da se brine za bolesne.
Praksu je imao, nažalost.
Da je bio rođen negde drugde bila bi to njegova profesija.
Šta si ti želeo da budeš kada si bio mali?
Hteo sam da uzgajam stoku.
Da budem mesar, kao moj otac.
Iako me nikada o tome ništa nije naučio.
Rekao je da mu je trebalo mnogo godina
da ovlada tom veštinom i neće olako da pokloni drugom.
'Svaki čovek mora da izgradi sebe.' Čuo da to hiljadu puta.
Bio je sebičan čovek.
I umro je sam.
Šta tvoj otac radi?
Zatraži dozvolu kada se obraćaš gostu, dečko.
Nema problema. Juče smo malo razgovarali.
Moj otac je stolar.
Pametan čovek.
Ako čovek dobro obavlja posao, uvek može da obezbedi svoju decu.
Da li si i ti želeo da budeš stolar kada si bio dečak?
Tvoje dobre namere će ovde biti uzaludne.
Mi im nismo potrebni da unište svoje živote. Učiniće to sami.
Znaš šta radim kada konačno budu moji?
Nateram ih da gledaju život koji su proživeli iznova i iznova. Zauvek.
Kakav bes.
Vidi se da si njegov sin.
Dobro, neću da se mešam. Iznenadi me.
Šta ako to uradim?
Kladiš se?
Ako možeš da rešiš ovaj zaplet, ovaj čvor...
na zadovoljstvo majke, oca i deteta,
Neću ti stajati na putu do tvog povratka kući.
Šta ako ne uspem?
Neuspeh je sam po sebi kazna.
Kako bi tata rekao.
Dosta je za danas.
Ovo je samo izgovor da odložiš svoj odlazak, zar ne?
Zato što se plašiš da nastaviš. Prestravljen si.
Nisi spreman, i to znaš.
Uzmi.
Koji deo ptice ne može da leti?
To je zagonetka. Koji deo ptice ne može da leti?
Ne znam.
Njena senka.
To si ti izmislio? -Da.
Dobra je.
Da.
Želim da dečak nauči zanat.
Ima mnogo toga da nauči ovde.
Zanat koji on želi.
Ili ono što ti želiš.
Možda u Jerusalimu.
To bih najviše volela.
Trebao bi mi novac za to. Samo za njegovu pripremu i početak.
Niko ga ne bi prihvatio kao šegrta bez plaćanja.
Barem za hranu.
To je nemoguće.
Ti si...
moćan...
snalažljiv, divan čovek...
i naći ćeš način.
Znam.
Ne mogu da umrem dok je ovde.
Otac je imao 47 kada sam se rodio.
Majka je imala 20.
Imao je ženu pre nje, ali je umrla.
I sada će moja majka da umre.
Otac kaže da je čovek kovač svoje sreće.
Ne.
Šta je zgrešio pa da mu umru dve žene?
Ništa.
Slažem se s tobom.
Imaš li ti ženu ili decu?
Planiraš li?
Nikad se ne zna, zar ne?
Da li ikad putovao brodom? -Da, jesam.
Da li je strašno? -Može biti zastrašujuće.
Ali uglavnom je uzbudljivo.
Otac je jednom putovao brodom.
Zahvatila ga je oluja na moru.
Kaže da je to bila noćna mora.
Sve izvan našeg sveta ga plaši.
Otac kaže kada ovde sahranimo majku, ne možemo da odemo.
Kaže da grob zauvek vezuje čoveka za zemlju.
Misliš da sam sebičan jer ne želim da živim ovde?
Ne.
Otac je ovde proveo ceo svoj život
i živeo je kako je hteo.
Ali sada je na mene red. Ljudi se smenjuju.
Nisam loš sin.
Nisam.
Nisam loš sin!
Rabine?
Rabine.
Boli.
Želim da ovome dođe kraj.
Ne bojim se smrti.
Samo se plašim samoće kad stignem tamo.
Nećeš biti sama.
Niko od nas nije sam.
Nađi bolje reči, Jošua. Moraš da radiš na tome.
Namera je dobra, ali...
ponekad su reči prazne i beskorisne.
Ili još bolje
uradi neko delo.
Da.
Dela, a ne reči. Uvek.
U suprotnom je samo tišina.
Misliš da si njegov jedini sin?
Postoje i drugi.
Ne.
Ja sam jedini.
Idi vidi kako je majci.
Da li je dečak razgovarao sa tobom kada ste otišli za vodu?
Malo.
Ne znam kako da razgovaram sa njim. Reči mi zastaju u grlu.
Borim se da ih izbacim, ali onda postaju grube.
Pretpostavljam da misli da sam ljut na njega.
Ne poznaje me.
Niti ja njega.
Neki savet, sveti čoveče?
Razgovaraj s njim o nečemu što ga zanima.
A šta ga zanima?
Zagonetke. Smišlja vrlo dobre zagonetke.
Ne volim zagonetke.
Ona zvezda padalica od sinoć. Uživao si.
Bilo je dosadno. -Lažovu.
Jesam lažov. Istina.
Video sam sve zvezde padalice još od prve.
Svaku munju.
Čuo sam poslednji dah svega što je ikada živelo.
Ništa više nije interesantno.
Ništa te ne iznenađuje? Baš ništa?
Ponavljanje.
Tvrdoglavo ponavljanje plana tvog oca je meni zbunjujuće.
Isti životi se ponavljaju, iznova i iznova.
Da li postoji plan?
Sve mora da postane nešto, mora da se izlije u nešto, ali u šta?
I to je moja slabost...
radoznalost.
Ali ostaću koliko kod je potrebno, zauvek...
da svedočim kraju.
Poslednjem zalasku. Ako bude postojao.
Možda tog dana, kasno popodne, u poslednjim trenucima,
želeće da počne sve iznova...
od samog početka.
Već je to činio ranije. Ponoviti sve i prepričavati sve. Iz hira.
Sa malim razlikama koje njemu znače svet
kao grane koje rastu u drugom pravcu,
jedno više ili manje jaje u gnezdu buva.
Kako egocentrično, samoljubivo stvorenje, nije li?
Gluvonemo, nezasito.
To se očekuje od tebe.
Misliš da je nekoga briga?
Ljude hiljadu godina unazad?
Kakav je osećaj biti u njegovom prisustvu?
Da li postoji lice?
Ne.
Ne postoji lice.
Postoji nešto što te guta.
Drži te dok te kida i užasavajuće je.
Čini da se osećaš beskorisno.
I čini da to sam želiš da postaneš.
Sve to vreme, čini da veruješ da si ti i on jedno te isto.
I to je...
Može biti pomalo zbunjujuće.
U svakom slučaju, tako se toga sećam.
Prošlo je milion godina od kada je pogledao u mom pravcu.
Tvoj ponos ga ljuti. -Nisam ponosan. Nisam.
On je ponosan.
I kako ide sa opkladom? -Ne kladim se.
O, Bože dragi, naravno da ne.
Šta? -Ti već znaš ishod, nije li tako?
Ne, ne znam. -Da. Znaš.
Da, u stanju sam to da uradim.
Ali kada je reč o tebi i tvojim malim stvarima, ne uvek.
Mogu da ti kažem šta bi se desilo da si prošao
pored ovog mesta trenutak ranije.
Želiš da znaš?
Dečak te ne bi upoznao.
Posle smrti majke, njegov odnos sa ocem bi se pogoršao.
Podnosio bi to nekoliko godina u nadi da otac neće dogo da živi.
Na kraju, truje oca i biva obešen za to.
Usput, dečak je imao sina koji ostaje ovde.
Kao i njegov deda, on voli pustinju.
Tako bi bilo ovaj put.
U prethodnim pričama o svetu, sve je bilo malo drugačije.
Ponekad nije bilo ničega osim ljubavi između oca i sina.
Tako se tvoj otac zabavlja.
Sada je na tebe red da preuzmeš stvar.
Možeš li bolje?
Zašto živiš ovde?
Zato što je pustinja nemilosrdna.
Uklanja tvoje sujete, tvoje iluzije
i daje ti priliku da vidiš ko si zaista.
Zar nisi zbog toga ovde?
Jer tvoj Bog ovde govori glasnije?
Bog govori šta god čovek želi da sluša.
Šta sam ti rekao o mom sinu uopšte nema veze što ne razgovaramo.
Mi nismo žene.
Otac govori kroz primer.
On je najbolji dečak na svetu.
Previše dobar, možda.
Vidiš ono? Istureni glatki kamen.
Odmah pored pukotine. -Crvenkasti kamen?
Da, to je Džasperov kamen. Siguran sam.
Treba mi jedan komad za prodaju.
Podelio bih s tobom zaradu. -Ne, nema potrebe.
Ne mogu mirne savesti dozvoliti da radiš za džabe.
Ako ne želiš novac, daj siromasima.
Kako bi ti to uradio?
Bilo bi potrebno troje ljudi. Dvojica bi spuštala trećeg.
Da, veoma dobro.
Ti i ja ćemo spuštati dečaka. Samo da uzme kamen.
I ako verujem da je stvarno to,
vratiću se sa radnicima i kopaću dublje.
Može promeniti tok naših života.
Dečakov život, barem.
Osećam se bolje.
Stvarno? To je dobro.
Moja majka je ovo imala kad je bila mojih godina.
Posle joj je bilo dobro.
Moj otac, moje sestre i ja
smo jednom proveli noć u Jafi.
Nisam li ti to pričala?
Pričaj mi opet.
Rođak mog oca nas je smestio u luci.
Jedva da sam mogla da spavam
pored zvukova grada...
laveža pasa...
muzike venčanja...
svađe ljudi...
svinje koju vode na klanje...
smeha pijane žene.
I mirisa...
Bibera, kedra.
Garuma, ribljeg sosa.
Ako se ikad nađeš tamo...
pomisli na mene.
Da, hoću.
Vodio sam je lekarima. Lekari su dolazili ovde.
Vračevi, iscelitelji. Probao sam sve.
Ona će umreti, sveti čoveče.
Ne može ništa da se uradi za nju.
Kada joj se oči sklope poslednji put...
naš svet će se završiti zauvek.
To je zapanjujuće, nije li?
Taj život se gasi.
Ponovo ćete se sresti.
Bili smo ovde zajedno.
I ostavili dečaka iza sebe.
To je sasvim dovoljno.
Koliko daleko čovek može da hoda u pustinji?
Samo do pola puta. Nakon toga, odustaje.
Možeš da me povedeš sa sobom kada kreneš.
Mogao bih da prođem kao tvoj sin.
Bilo bi uverljivo, zar ne?
Uverljivo, da, ali ipak laž.
Laž koja neće da povredi nikoga. Moja majka i otac neće moći da čuju.
Laž boli osobu koja je izgovori.
Možeš da me usvojiš. Tako ne bi bila laž.
Tako Rimljani rade, međusobno se usvajaju.
Da li si pronašao ovde ono što si tražio?
Da, jesam.
Šta si tražio?
Tražio sam mesto gde mogu da razmišljam i molim se u miru.
Mesto da vidim svoju unutrašnjost i mogu da pronađem sebe.
Takođe sam i ja išao tamo.
Ponekad kad sam tamo osećam da se nešto uzdiže u meni,
da sam sve i sva ta celina sam ja.
Da ću uvek biti živ. Zauvek.
Znam, vrlo je sujetno da se tako osećam.
Stidim se tog osećaja.
Želiš vino, sveti čoveče?
Ne, hvala.
Momče. Dođi.
Ti si laka meta.
Zato što si slab.
Kako ti je majka? -Oseća se bolje. Misli da prolazi.
Uzmi svoj nož, momče.
Za svaki slučaj.
Da sam tako zaostajao,
otac bi me tukao po tabanima.
Dođi.
Jači sam od 10 ljudi...
i višlji sam od 10 ljudi, ali dečak može da me nosi.
Šta sam ja?
To je zagonetka.
Jači od 10 ljudi,
višlji od 10 ljudi, a dečak može da me nosi.
Šta sam ja?
Konopac.
To je konopac.
Dođi.
Vidiš li onaj komad stene?
Sveti čovek i ja ćemo te spustiti konopcem.
Sve što treba da uradiš je da dletom odvojiš
jedan komad, a onda ćemo te podići gore.
Ne.
Ne, neću da idem dole.
Hoćeš.
Ne. Znaš da se bojim pada sa visine.
Upravo zbog toga ćeš ovo da uradiš.
Neću! Ne spuštam se dole!
Ne odbijaj poslušnost ili ćeš zažaliti.
Zna da se bojim visine. Kakav otac može to da traži od mene?
Molim te, pusti ga. Mogu ja dole.
Ja ću.
Ja ću da se spustim dole.
Misliš li da ćemo moći ovo da izvedemo?
Da samo ti i dečak držite konopac?
Da.
Dečko!
Odseci svoj konopac. I ti, sveti čoveče.
Samo ću vas odvući dole ako se ponovo okliznem.
Ne!
Šta, reci?
Šta?
Ne želim da ga majka vidi ovakvog.
Sada izgleda mnogo manji, nije li?
Dobar si ti sin.
Tvoj sin te voli.
On je tvoj sin i voli te.
Očekuje li se od mene da sada odem?
Kao da nikad nisam upoznao ove ljude?
Kao da mi nikad nisu ništa značili?
Majko!
Idi.
Molim te, idi.
Ako odem odavde bez blagoslova, tamo neću preživeti ni jednu noć.
Dečaku treba očev pristanak da postane čovek.
To je izopačeno, nije li?
Voli Boga iznad svega.
Voli život.
Pokaži mi njegovu sudbinu. -Jošua...
Pokaži mi odmah!
Mogao su da izvučeš njegovog oca i sedam težih ljudi da si želeo.
To su gluposti.
Ne, ona je moja.
Ne.
Šta misliš ko si ti?
Dakle, ovde se rastajemo.
Nisi valjda mislio da ću da te pratim do kraja?
Zašto ovde?
Bole me noge.
Na kraju ću se vratiti po tebe.
I ako mi daš znak, pomoći ću ti da siđeš dole i ostaneš.
Pozdravi mi starog.
.: Prevod by intoxic:.
Preuzeto sa www.titlovi.com