www.titlovi.com
Ponekad se plašim da pomislim odakle to dolazi, znate.
Kao da je unutra neko drugi, a ne ja.
I šta ...
šta ako ja ... šta ako ja ...
šta ako to izgubim i nikada mi se ne vrati?
Šta onda da radim?
Poslušaj to ponovo, želim ...
da uradim nešto sa tim.
Imam ... Mislim da imam to.
Muzički deo, imam ga u glavi, ali ...
Ne znam ništa drugo, osim što bi trebalo ...
to treba da zvuči, znaš, kao krik, ali ...
kao neka dobra vrsta, ili nešto tako.
Želim te glasove na kraju, samo da ...
zvuče ...
U redu, Čak, idemo.
ne želimo da 16 ...
Idemo.
Gubim ga. Gubim ceo snimak!
To bi bilo sjajno.
Nešto će se dogoditi.
U redu, idemo. Ti si trava a ja sam turbo kosilica.
Braća, Denis, Brajan i Karl. -Karl.
Žive u istoj kući a ja sam odrastao
nekoliko blokova dalje. Al, Al, gde ti živiš?
... drugom melodijom, to je ista akord progresija,
samo izokrenuta. Dakle, moj deo u horu, nasuprot benda
sa naizmeničnim ulascima podržava novu melodiju.
Zaobilazi ga. Pametno.
Izvinite. -Šta?
O. Zdravo, kako ste?
Dobro, hvala. Ovo su vaše cipele? -Šta? Da, da, moje su
Nisam hteo da uprljam kola, jer trčim.
Vidite, trčim na plaži i ...
upadne mi pesak u cipele, znate.
Aha. -Pa ...
Veoma obazrivo od vas.
Ali, pesak mi je upao i u čarape, pa sam ipak napravio nered.
Izvinite zbog toga. Šta ćete uraditi?
Niste istresli pesak u kola, tako da to nije problem.
Mogu li da vam pomognem danas? -Hteo bih da kupim kola.
Kadilak, znate. -Sjajno.
Došli ste na pravo mesto. -Da!
Ovo je Flitvud.
Moj lični favorit.
Šta mislite? -Ne znam.
Pa, ne žurite, nema pritiska.
Plava je vrlo mirna boja.
Da li vam je to prijatelj? Osećam kao da nas motri.
Ne, nije moj prijatelj.
On je moj telohranitelj. -Ma nije valjda.
Nešto tako.
Smešna reč, zar ne, telohranitelj?
Telohranitelj.
Jesmo li na "Skrivenoj kameri"? -Ne!
Ne, ne. Stvarno mi treba auto.
Možemo li samo da sedimo ovde na minut?
Naravno.
Pa, centralna brava radi, toliko znamo.
Moj brat je umro.
O. Ja ...
Žao mi je.
On se udavio. Pre nekoliko godina.
Dve.
Ali, ja sam još uvek slomljen zbog toga.
Mislim, nije imao još ni 40.
To je ... to je strašno.
Tako tužno. -Da. A ja jednostavno ne shvatam.
Svaki dan mislim o tome, i jednostavno ne shvatam.
Mislim da je bolje da ne razmišljam o tome. Samo
to izbaciti iz uma.
Naravno. Da, to mogu da razumem.
Nisam više u braku.
Dobro.
Imate li olovku koju bih mogao iskoristiti?
Mislim da mi treba i parče papira, takođe. -Naravno, samo ...
Hvala.
Brajan, izađi iz kola.
Ja sam Brajan. -Melinda. -Zdravo. -Zdravo.
Hajde, Brajane. -Želim ova kola. -Flitvud?
Da, ali ja želim ova kola. U redu?
Želim ova kola. Ova u kojim sedimo.
Ovaj model? -Da, to vam je favorit, zar ne?
Želite ... -Posebna su. Razumete?
Mogu li ih dobiti? -Naravno.
U redu. -Da.
Šta se dešava, narode? -Zdravo, Džin! -Zdravo, ja sam dr Judžin Landi. -Zdravo.
Kako ste?
Ja sam Brajanu brat od druge majke.
Šta ima? -Želim plavi Flitvud, Džin. -Stvarno? -Da.
Jesi li siguran da ne želiš Maserati?
Bez uvrede. -Nema problema.
Ne, taj. -Stvarno?
To je njen favorit. -U redu.
Pa, onda očekujem dogovor ovde. Znate? Nešto vredno našeg vremena.
Da li znate ko je ovaj čovek? Brajan Vilson.
Brajan Vilson iz Bič Bojsa.
Niste to spomenuli. -Zato što ta stvar nije bitna.
To je stvar ega. Znate? -Da li se šalite?
Volim vašu muziku. Odrasla sam uz nju. Dakle, hvala.
To čini da se osećam jako dobro, Melinda Ledbeter. -Dobro.
Melinda Ledbeter. -Zaista lepo ime.
Zašto ne počnete papirologiju?
U redu? -Odmah.
Sjajno. I hvala vam ponovo za vašu pomoć.
Idemo, Brajane.
Hajde, momak. Mislim da je to dobar izbor.
Osećaš se dobro zbog toga? -Da. -Sigurno? -Da. -Dobro.
Koji đavo je to bio?
Nisam baš sigurna.
Dobro si?
Da.
Dame i gospodo, počinjemo se spuštati.
Molimo vas, vratite sedišta u uspravan položaj i vežite pojaseve.
Dobro si?
Mislim da imam srčani udar.
Brajan! Brajan!
-Dajte mu nešto!
Donesite jastuk! -Diši! -Gde je?!
Daj mi jastuk! -Brajan! Brajan! -Diši!
Da li se gušiš? Da li se gušiš?
Ne želim da umrem! Ne želim da umrem!
Brajan, pogledaj me. Pogledaj me!
U redu je.
Zdravo. Dobro si?
Bilo je čudno.
Kao da sam u filmu ili tako nešto. Bila je tu muzika, kao i uvek,
ali onda je postalo mračno i zastrašujuće. Nisam mogao da dišem.
Kao da mi neko držao ruku preko usta.
Hej, Brajane. Dobro si, dušo?
Da, dobro sam, Mer.
Dobro, samo proveravam.
Da, onda sam počeo da čujem stvari. Čudne stvari.
Ljudi pričaju. -Šta, kao glasove?
Kao, ...
kao glasovi u tvojoj glavi? -Ne!
Pa, tako nekako. Da.
Možda sam kukavica za Kakao Pafs!
Kukavica za Kakao! Bilo je nekako strašno.
Mislim da je to tata. Znaš? Pravi ti zbrku u glavi.
Preveliki smo za njegov kaiš,
tako da mora da koristi crnu magiju ili tako neko sranje.
Ma hajde. To nije tata -Da ... -Nešto je
To je bilo na putu.
Znate, tamo gore. Jezivo je. -Imam nervozu na bini, takođe.
Svi je verovatno imamo. -Ali ovo je drugačije.
U svakom slučaju, ne trebam vam ovde
da stojim i izgledam kao kreten.
Bolje mi je kod kuće.
Da pravim muziku. Želim da budem kući.
Imam sve moguće vrste novih ideja,
novi zvuk, nove harmonije,
novi instrumenti.
Čuli ste nove Bitlse? -Da. -Projekat "Raber Soul"? -Da.
Čuo sam da je o Džon Lenonovoj aferi.
To je neverovatno! Mislim, radi kao celina.
Ceo album. Sve se uklapa zajedno, nema "masti".
Kao album narodnih pesama, sa udaljenim zvucima.
Mnogo nasnimavanja. -Ukrali su nam prateći vokal.
I promenili ga u
Mislim da ide ovako, "Sisa, sisa, sise, sisići."
Ne? -Deni. -Ne možemo ih pustiti da nas preteknu!
Mogu nas odvesti dalje.
Ako mi dozvolite da ostanem kući, u studiju.
To je ono što treba da uradim.
Obećavam, kad se vratite,
imaću stvari za vas koje će vam oduvati mozak.
Braj! -Dobro, ali samo drži glavu uspravno.
U redu, Braj? -Hoću! -Hej, Brajane! -Hoću
Pravno kao smrt.
Hej, ravno kao šta? Šta to uopšte znači? Umrećeš u pravoj liniji?
Nemam pojma. Čuo sam tatu kako to kaže. -Nikad to više ne reci.
Biće čudno u Japanu bez tebe, brate.
Da, ko će da nam slaže odeću?
Braj!
Karl, Denis, hajde momci, dođite, sedite sa nama. -Dobro, eto me.
Svi unutra!
Ovih dana, ti ćeš
razbiti glavu zbog nepžanje, Braj.
Napraviću najbolji album svih vremena, Mer!
Znam da hoćeš, dušo. Znam da hoćeš.
Ben, još dva minuta, gotovo sam spremna. Možete zaključati.
Ovo je Melinda. -... petak uveče
6:00? -Halo?
Pogrešno uvo. Stavi ga na drugo uvo.
Halo? Zdravo. -Hriste!
Je li to Mel ... Melinda?
Da, ovo je Melinda. -Melinda Ledbeter?
Da.
Zdravo.
Brajan Vilson iz Bič Bojsa.
Zdravo, Brajane iz Bič Bojsa.
Melinda!
Melinda Ledbeter!
Melinda!
Da li si tu?!
Zdravo. -Zdravo.
Kako si? -Odlično! -Izgledaš stvarno super. -Hvala.
Hoćeš da ideš? -O, da li ste ... da.
Ja ...
Zaboravio sam broj tvog stana. -Dobra stvar je što razglas radi.
Da.
Zašto podseća na matursko veče?
Nisam siguran.
Hvala. -Hej, Melinda. -Zdravo.
Izgledaš super. -Ćao!
Volim to. Tako je lepa pesma. -Šta to? -Izvinite?
Nisam čuo šta ste rekli. Šta ste rekli Brajanu?
Samo sam rekla da je ova pesma
strašno dobra. Volim je. Što? Zašto? -Ne, sjajna je pesma.
Fantastična. U pravu ste. Bezvremena.
Pa ...
Pretpostavljam da je ovo laku noć.
Laku noć.
Dobro. -Da li biste želeli da vas opet nazovem?
Da li vi želite da me ponovo nazovete?
Ili ... samo pitate jer vam je tako rečeno?
Obe stvari.
Oboje. -Cenim vašu iskrenost.
Stvarno. Ne upoznajem mnogo poštenih ljudi više.
Znate šta, biću kući veći deo dana u nedelju.
Nazovite me ako želite.
Ako ne, i to je u redu. Nema pritiska. -Zvaću.
Kul. -Kul.
Laku noć.
Poslednji stih se ponavlja još jednom a hor se usklađuje iznova na kraju.
I dalje je nedorađeno, znam, ali se popravlja. To je dobro za Karlov glas.
Sviđa ti se, tata? Mislim da će biti bolje. Vokali će
biti kontrast osnovnoj pesmi.
Prava duhovnost.
O, ne želiš ti moj savet ili moje mešanje.
Reci mi šta misliš.
Nisam od velike koristi, zar ne?
Sa mamom koja živi po svom. -Hajde, još uvek smo porodica.
Porodica ne daje otkaz ocu.
Ne želim tu svađu ponovo.
Ne svađam se. -Ako sada kažem nešto, svađaćeš se.
Onda nemoj ništa reći. -Zaboravi!
Zaboravi šta? Zaboravi šta?!
Ne sviđa ti se pesma. -Nisam to rekao.
I ne moraš, vidim.
Samo reci nešto! -Ja bih menjao naziv.
Kapris je imao pesmu pod nazivom "Bog jedini zna"
'55, '54. -Nema to veze.
Da li zatvaraš oči kao što sam te zamolio? Toni i ja mislimo,
ako zatvoriš oči, možeš videti mesto
gde se nešto dešava.
To je kao da si slep, ali zato što si slep, možeš videti više.
Zar ne misliš da je to duhovna stvar? -Nemam pojma o čemu pričaš.
Zatvorim oči, ne vidim ništa.
Ne znam, možda može biti nešto
sa pravim aranžmanom.
Imam francuske rogove, flaute, daire, praporce, klavir, kontrabas,
stvarno složene izmene ključa.
Iskreno, ako stvarno želiš da znaš, baš me briga za to.
Isuviše je hoću-neću. Ako me ostavljaš, zašto me ostavljaš?
Život se nastavlja, zašto da živim?
To nije Bič Bojs pesma. Tvoja braća će je mrzeti.
To je ljubavna pesma. -To je oproštajno pismo.
Rekao si da bi se mogao popraviti aranžman!
Pa, predomislio sam se.
A ako misliš galamiti u mojoj kući, izlazi napolje!
Hej, Kerol. Kako ide? -Dobro.
Divne nijanse. Lajl, kako ide?
Hal, drago mi je da te vidim. -I meni.
Upoznaj Tonija Ašera. Toni, ovo je Hal Blejn.
Najveći bubnjar današnjice.
Nikada nisi čuo za njega? -Izvinite. -U redu je.
Svi ovi momci, Hal, Tomi, Kerol, Erl ceo bend.
Verovatno su najbolji u poslu, ali su studijski muzičari,
tako da niko nikada nije čuo za njih. To je ludo! -Molim? -Da.
Da. Izvoli.
Kazan-bubnjevi? Mislio sam da pravimo rokenrol.
Ceo novi komplet.
Pa, šta imamo ovde, Brajane?
Ne znam, Hal. Samo neke ideje.
Probajte nešto. O, izvinite.
Da, da probamo.
Tačno tako želim.
Znaš šta ću da uradim? Dodaću malu vezu ovde.
Mislim da će zvučati bolje, malo uglađenije tu. -Povezaćeš prvi?
Ovo je "Čekam taj dan" šesti put.
Idemo. Jedan, dva, jedan, dva, tri.
To je bilo vanzemaljsko, stvarno, Al, kako si to odsvirao?
Ne znam. -Šta?
Kako si to odsvirao?
To je bila greška. -Pa, ako ponoviš grešku
svake četiri linije, više nije greška.
Vidiš šta mislim? -Sviđa mi se
To je bilo sjajno. -Dobro, idemo ponovo.
Zapamti, ide viša oktava na prelaznom ritmu.
Hej, Brajane?
Da, volim to. -Brajane? -Da? -Mislim da si zeznuo ovde.
Stvarno? Daj da vidim. -Imaš Lajla koji svira iz D
a mi ostali smo u A-duru. -Da, tako je.
Kako to funkcioniše? Dve bas linije u dva različita ključa?
Funkcioniše u mojoj glavi.
To sve svira u mojoj glavi. Orkestar i pet vokala.
Mislim da će uspeti. Hajde da probamo.
Hal? Hal?
Evo kako to želim napraviti. Ide ovako, ...
prvi ritam na poslednju liniju uvodnog dela. Bum! Dva, tri, četiri.
Tamo je Severna Zvezda, tačno tamo. -Severna Zvezda? -Da. Znala si to.
Stvarno nisam. -Ma hajde.
Mislim, to je sjajna zvezda. -Da li si ikada ranije to videla?
Nikada ovako. -Da.
Voleo sam dolaziti ovde kao klinac.
Volim osećaj ovog mesta.
Stvarno sam želeo da te dovedem ovde. -Stvarno? -Da.
Kabine za slušanje, sećate ih se?
U robnoj kući? -Da, tada sam prvi put čuo For Frešmen
i odmah, pamet mi je ... mislim, to je ... kao magija.
Nešto se dogodilo i ... slušao sam te harmonije, proučavao ih
posle škole, pa sam učio moju braću.
I svi smo pevali.
Pa sam onda učio roditelje i svi bismo sedeli i pevali.
Moja braća i moji roditelji, svi. Svi.
To zvuči kao divno detinjstvo.
Da, bilo bi lepo, samo da nas tata nije tukao
svo vreme, znaš? Kao ...
Bio je zaista težak, težak čovek.
Znaš, kao, ...
Te batine. Znaš taj zvuk?
Ta vrsta batina, zvuči kao ... znaš, kao ...
Način na koji nas je tukao, znaš? To što je izlazilo iz njega, to je ...
Znaš? Stvarno teško.
Dajmo im malo privatnosti.
Smejali smo se tome. -Dušo, ne mogu -Dag, hajde.
Smejali smo se tome, ali ...
bilo je prilično teško.
Prilično teško.
Tako mi je žao. -Ne, zašto? Zbog čega? Oni su u redu, tu su stalno.
Njihovo omiljeno mesto. -Ne, Brajan, zbog tvog oca.
O, da.
Znaš, "poštedi šibu, pokvari dete".
Znaš da sam 96% gluv na desno uvo jer mi je ćale udarao šljage svo vreme?
Bio je zaista težak čovek i nije bio srećan čovek,
ali, ...
na neki način volim oca, znaš, jer ... plašio sam ga se i to toliko mnogo
Mislim da sam zbog toga pravio dobre pesme. Znaš? Mislim, imao je taj, kao,
takmičarski duh koji mi je oduvao glavu i ...
Šta je sa tvojom mamom?
Ona je ostala po strani od svega toga, uglavnom. Mnogo je pila, znaš.
Tako se ... ona ... nosila sa tim.
Nisam je video ... tri godine?
Šta? -Da, Džin misli da nije dobra ideja da budem u kontaktu sa porodicom sada.
Nisam video moje kćerke ... dve godine.
Imaš dve ćerke.
Da. Da.
Nisam bio dobar otac, znaš?
Pio sam i drogirao se kad je trebalo da budem ...
roditelj.
I, ...
napravio sam nered i izgubio kontrolu nad mojim životom.
To je čudno putovanje,
ali ...
u svakom slučaju, one žive u Encinu sa svojim mamom.
Pa, sranje. -Da.
Ali nije više tako loše sad. Znaš?
Dobro.
Dobro. -Vidi mene, ja samo verglam li verglam
o mom dosadnom životu -Nije dosadno.
Jeste, nego, šta je sa tobom? Mislim, moj Bože, ti si tako ...
Ti si tako zabavna i tako ...
tako nežna i slatka. Mislim, ...
zašto nemaš ... momka?
O, pa ...
Imala sam.
Nije bio dobar. Slomio mi je srce.
Nije trebalo to da uradi.
Pa, nije trebalo to da mu dozvolim.
Oooo, sranj ... Jebi ga. Toni, držiš te dirke dole?
Da, da. -U redu. Mogu li da dobijem još šnalica, Hale?
Drži dirke dole, Toni. Idemo.
Da, pa, ovde. Ne, daj, ...
kao ... kao uzdah između.
Seci! Mislim da ga imamo. Čak, miksaj to sa zvukom
voza koji ide, na kraju "Karolin, ne". -U redu.
Šta misliš, da li bi mogli ubaciti konja ovde?
Hej, mali.
Brajane.
Brajane!
Imaš li vatre?
Prosuo sam kafu na šibice. -Da.
Težak dan u kancelariji?
Pa, moja porodica dolazi sutra,
bend, oni su ...
pa, ponekad su teški, znaš.
Da ti kažem nešto.
Mi smo profesionalci, znaš?
Svirali smo sa svima.
Čuo sam sve. Reci ime, svirali smo.
Sinatra, Din Martin,
Elvis, Fil Spektor,
Sam Kuk, svi!
Svi smo studirali na prokletom konzervatorijumu.
Ali ...
ali ti ...
moraš znati
da imaš talenta, mali.
Oduvao si nas.
Više od Fila Spektora? -Fil nema ništa tvoje.
O, čoveče.
Ne, bend će to voleti. Svaku notu.
Ti si talentovan mladić.
Drži se, čoveče. Vidimo se.
Vidimo se sutra, Hale.
Lepo mesto. -Da, uđi, da ti pokažem.
Ovo je moja soba. Moja soba.
O, lepo! -Da, morao sam izabrati.
Kako to misliš?
Imam još jednu kuću, malo dalje uz obalu.
Stvarno? -Ali, Džin želi da živim, u više kontrolisanom okruženju.
Dakle, on živi u onoj a ja u ovoj. Znaš, bez ometanja i uspomena.
Morao sam da izaberem sobu. Pazi sad ovo.
Vidi ovo.
To je apsolutno predivno. -Hvala.
Šta je to? -Samo nešto što je nadošlo kad sam te video.
Šta ćeš sa tim? -Ništa, nema ga.
To je bilo samo za tebe.
To je neverovatno. O Bože, to je samo, kao, izašlo iz tebe.
To tako funkcioniše? Ili samo ... -Da. Ponekad.
Ponekad unutrašnji glas želi da se izrazi
a s vremena na vreme, kad je pun mesec, duša ... izlazi da se igra.
Znaš? Ne može se požurivati.
To je kao dete, samo priroda, ali ... da.
Mogu da te pitam nešto lično?
Lično? -Pa, onako.
Naravno, ja sam otvorena knjiga.
Da li si zaista proveo dve godine u krevetu?
Ne ... više kao, tri.
Barem, to je ono šta kažem ljudima.
Izlazio sam noću, ponekad, u bade mantilu.
Da li ti se sviđa Macbal supa?
Ne znam. Mislim ...
da je nikada nisam probala. -Nisi?
Stvarno je dobra.
Moja bivša žena je Jevrejka, da li sam ti to rekao? -Ne.
Prvi put sam je probao u kući njenih roditelja.
Oni su zaista fini roditelji.
Spasli su mi život.
Merilin?
Mer. Nisam bio dobar suprug, rekao sam ti,
ali ...
bili smo samo deca kada smo se venčali.
Imala je 16 godina. 16. -To je ludo.
Mislim da je to ukusno, znaš.
Brak? -Macbal supa.
Treba da odemo jednom, znaš.
U "Kanter", da probaš. -Naravno. -Želiš li probati? -Da, što da ne?
Ne želim te prisiljavati. -Ne bi ni mogao.
Mislim, neće te ubiti ili tako nešto. -Nadam se da ne. -Znaš, samo malo.
Treba probati nove stvari. -Hoću. Zadržaću otvoren um.
Važno je isprobati stvari. -Dobro.
Nove stvari. -Nove stvari.
Slažem se.
Brajane, vreme je za tvoje pilule.
Hajde.
Jedan minut.
Melinda, da li ste ikada čuli
za "Rečnik podzemlja"? Hvala, dušo.
Ne. -Pa, objavio sam ga.
1971.
Neverovatna knjiga. To je rečnik za subkulturni govor.
Referentna knjiga za profesionalce
svih vrsta, da nauče kako da se obraćaju ...
subkulturi tog vremena.
Bajkeri, prostitutke, surferi ... -Hej.
Jesi li dobro? -...narkomani, crnci... -Da. -Šta ti je dao?
Imam alergiju. Imam alergiju, pa,
budem malo pospan. -... najteži su za razgovor.
Jel` tako, Brajane?
Ja sam ... Ja sam ... Gladan sam, Džin.
Prava kurvanjska konceptualna knjiga. -Džin, gladan sam!
Ispred vremena, dobila je mnogo pažnje.
Iskreno. -Džin, gladan sam! -Stiže.
Daleko, pravo na, izvan vidokruga
vrele sise, zabava.
Super zli, perikica.
Šta misliš o tome? U redu.
Jedan je gotov.
Počasni gost na prvom mestu. Izvolite, gospođo.
Jok. -Znate, ja ...
Ti ga pojedi. -Ne, ne. On nije gladan koliko misli da jeste. -Ja sam gladan.
Ne, nisi. Treba da piješ više vode i bićeš pun.
Mislim da je gladan. -Ne, strpljenje je vrlina.
Ozbiljno, on može da sačeka. -Mislim da treba ... Mogu podeliti. -Probajte.
Dobro? Daleko.
Hej, Džin. -Da?
Od kojih alergija on pati? -Ne brinite o tome.
Brajanovi lekovi su veoma pažljivo odabrani, ako baš morate znati.
Šta je to? Ne, prokletstvo! Hriste!
Ozbiljno?! Ozbiljno?!
Moraš da naučiš da čekaš svoj prokleti red!
Hriste!
Ovo je ono što se dešava, u redu? -Gladan sam. -Ne!
Nisi prokleto gladan! Misliš da si gladan!
Da li razumeš prokletu razliku?!
Čekaj svoj red!
Mora da me zajebavaš!
Nemaš pojma o posledicama.
U redu? -Ne.
Nemaš pojma, čoveče! Hajde!
Hriste! Rob?
Pre svega, želim da se izvinim za sinoć.
Ponekad sam emotivan kada je u pitanju Brajan.
Trebalo je da se sastanem sa vama ranije
ali, uz sve to rečeno,
stvarno ne želim da se uplašite od onog, o čemu ćemo pričati sada.
Treba da znate da imate posla
sa jako, jako ... bolesnim čovekom.
Nema drugog načina da to kažem. Žao mi je.
Pa, koliko je bolestan?
Brajan je ... paranoidni šizofreničar.
Ali stvarno ne treba da se brinete jer ga imam pod kontrolom.
Ja sam kontrola ... takoreći.
Kada sam počeo rad sa Brajanom bio je težak, oko ... 150 kila?
Provodio je po ceo dan u krevetu
jedući krvave šnicle i dosta brze hrane.
Lečeći se na svoju ruku.
Pijući, između ostalog.
Nefunkcionalan, nesposoban da me pogleda u oči.
Nesposoban da pogleda bilo koga u oči.
Iskreno, samoubilački nastrojen. Pa ... -Stvarno?
Ja sam ga izvukao iz groba,
i postavio na noge,
i naučio ga kako ponovo da počne da živi.
Bio je veoma otvoren, mislim, ...
... znate, on mi je rekao
da uzima lekove za nervozu i pomalo depresiju. -Prva stvar,
ne verujte u sve što vam kaže Brajan.
On je mali dečak u telu čoveka.
Mislim, u Brajanovom svetu ima mnogo igre i glume. Zaljubljeni ste u njega?
Molim vas da razumete nešto. Nadam se da hoćete.
Moj posao ... moja dužnost je
da odobrim s kim će Brajan da provodi vreme.
Mislim na svakog.
U redu? Pa ... Ako želite i dalje da ga viđate,
onda moraju da budu neka pravila.
Na primer, ako vas Brajan zove na sastanak,
pa, to je fantastično, ali, morate da me zovete direktno, odmah.
A posle toga, mislim da bi bilo terapeutski korisno
da me izvestite o svemu što se dogodilo.
Vaše misli, vaša osećanja. Njegove misli, njegova osećanja.
I to što možete objektivnije, iz vaše perspektive. Shvatate?
Dajem vam pristup bez presedana ovde.
Ali ... treba ...
da radite sa mnom.
Želite li šolju čaja?
Znate, vaša sumnja je kao Brajanova početna paranoja.
Njegova želja da mu ne bude bolje.
Znate, to mu dolazi jer nema osećaj samopoštovanja,
nema veru u sebe, nema sposobnost da veruje.
Imate li vi mogućnost da verujete, Melinda? Hajde.
Pomažem velikom čoveku da nauči kako da ponovo bude živ.
Zašto mi ne verujete?
Pokušaću, Džin. Jednostavno, ne poznajem vas. -Ali ja znam vas.
Kao što sam vam rekao, to je moj posao.
U redu?
Mislite o sebi kao o nezavisnoj ženi, Hagerti devojci, zar ne?
Uspešna karijera modela,
neki dugoročni odnosi,
razočarenja. A?
Tvoj poslednji dečko te malo izvozao.
Imao je devojku u svakoj luci.
A sada ... prodaješ kola.
Pa, svi radimo ono što možemo. -Radimo. I život može biti bolan.
Znam. Samo to i kažem.
Znaš, ja ne verujem u slučajnosti.
Postoji razlog što smo se sreli.
Svi mi. Hajde da radimo zajedno.
Pomozi mi i pusti da ti pomognem.
Pomozi mi da pomognem Brajanu. U redu?
Hvala, Džin. Hvala. -Pazi na sebe.
Koničiva.
Gde je moj omiljeni veliki brat? -Deni! -Kako si?
Čoveče, zaboravi kalifornijske devojke,
Tokio je mesto! -Tokio devojke? Deni.
Nedostajao si mi, Braj. -Dobro je videti te.
Hej, vidi, doneo sam ti suvenir. Slaže ti se uz košulju. Kul.
Al, drago je da te vidim! -I meni je.
Brus, hvala za zamenu. -To je čast.
Teško te je zameniti, dao sam sve od sebe.
Rođo. -Majk! -Drago mi je da te vidim.
Šta se desilo? Gle, brada! -Znam, ali šta je tebi? Malo si punačak.
Trebao bi na "brzu", sa mnom. -Pa, već sam na najbržoj, sa jelom.
Debeli, spremni smo da zaljuljamo po tvom.
Hajde da slušamo neke numere. -U redu! Šta si zakuvao?
Znaš, Karl, samurajski mač bi bio ...
Pa da, ali, ostao je na aerodromu. -Izgleda kul?
Hej, Brajane? Hor.
Stihovi.
Zar ne misliš da je malo, ...
Šta?
"Drži se svog ega", šta pokušavaš reći?
Pa ... "Drži se svog ega." -Da, ego.
Hoćeš da kažeš ...
Ovo je narkomanska pesma? Narko-pesma?
Narko-pesma? -Da, "drži se svog ega"
"sačekaj, znam da ćeš izgubiti bitku."
Ne znam. Ja ne mislim da je narko-pesma, šta god da je.
"Oni dolaze kao miroljubivi, ali iznutra su tako napeti.
Oni putuju kroz dan i gube svoje misli noću."
Meni zvuči narkomanski. -Narkomanski?! -Nemoj se pretvarati da ne znaš
o čemu pričam! -Radi se o egu. To je sve.
Egu? To je sve? U redu.
Ja ne pokušavam da budem nadrndan.
Samo pitam. Želim da znam da li je pesma o drogi.
Ako nije, o čemu je? -Zvuči li tako još nekome?
Ok, nije narko-pesma, ali, -Ne znam, zvuči dobro.
Ok, ok, pa ... držimo se našeg ega.
Držimo se našeg ega i snimimo pesmu.
To si dodao na blic?
Brajan, tvoj glas je na snimku.
Prestani, molim te. -Da!
Ne.
Da. -Kako to misliš, "da"?
Da, ostavio sam ih unutra. Sviđa mi se.
Slušamo. -Ostavio si ih? Glasove? One što ti pričaju?
To je deo pesme? -To je deo muzike.
To je kao i svi drugi instrumenti. Sve je deo toga.
Igrarije u studiju. -Igrarije u studiju?
Igrarije u studiju? -Sviđa mi se.
Ionako se neće čuti, zakopano je ispod. Mislim da je stvarno kul.
Možemo li zaustaviti? -Hriste, Majk!
Ne, ne, to je amaterski. Amaterski.
To je moderno, čoveče! Zabavno! Današnje! Tako se sad stvari dešavaju.
Nije, Brajane. -Sadašnje! -Ne, ovo nije zabavno.
Ni muzika a ni tekst.
Nije sve loše, da se razumemo, ali to nije Bič Bojs.
Imali smo hitove! -Što se svađaš, Majk? -Nema hita na ovom albumu!
Ne zanima me koliko si truba, zvona, džingl-džanglova i ostalog stavio tu.
Oni neće kupiti nešto tako depresivno!
Depresivno? -Čak su i srećne pesme tužne.
Moramo opet pisati stare stvari. Samo to kažem. -Staro je staro!
Napravićemo ih novim! -Ne mogu se vratiti kroz vreme!
Nismo surferi, pravi surferi ionako ne kapiraju našu muziku.
Ne. -U redu, ne mogu pisati o letu i zabavama i letu i zabavi i kolima!
Imam različite stvari u sebi,
moram ih izbaciti napolje. -O, Bože, čuješ li sebe? "Moraš ih izbaciti"?
Ko si ti? Mocart?! -Svi zavežite!
Karl, pusti ponovo.
To je nova kreativnost, moramo da rastemo!
Niko od momaka nije odsvirao ni jednu notu na albumu.
Praviš svoju ploču sa našim glasovima.
Denis je svirao. Ponešto. Karl, takođe. -"Ponešto," zaboga, da li čuješ sebe?
Prvo nisi hteo na turneju sa nama, prihvatili smo, u redu. Brus je sjajan.
Ali sad, jedva da smo deo Brajan Vilson Benda!
Ne možeš raditi šta god želiš!
Ostali možda neće reći ovo,
ali, izneverio si nas.
Ako prestaneš misliti o sebi dve sekunde, možda ćeš to shvatiti.
Izvini, Brajane, izgleda da se tvoj tata upravo dovezao. Samo da znaš.
Sranje! -Sakrij vutru!
Jebiga!
Ujka Marej! -Momci?
Drago mi je da vas vidim, momci. -Tata, i meni je.
Gde je Brajan? Tu si. Kako si?
Dobro. -Slušaj ovo. Čak, ako biste bili ljubazni?
Moj novi bend.
Na ovo vi momci treba da se vratite. Ovo je hit.
Čujte harmonije. Aranžmane.
Zar taj momak ne zvuči kao Brajan?
Kažem vam, vodim te momke sve do vrha!
Sjajno, tata. Radiš nešto svoje.
Čak, obavesti me kad budeš spreman. -Naravno, Brajan.
Vraćaj se ovamo. Slušaj kako zlatna ploča zvuči.
Zar taj momak ne zvuči kao Brajan?
Zabole me, Brajane!
Baš me briga!
Samo želim reći, čoveče, slušaj, ti si umetnik.
Zar ne? Ako želiš Boga, treba da imaš Boga.
Zar ne želiš da ljuljaš čamac? Šta je ovo? 1939? Majk rekao?
Koga briga šta kaže Majk? Pevaj ono što ti je u duši.
Neka svet dubi na glavi.
Ne slušaj guzonje iz izdavačke kuće. Ne slušaj nikoga.
Slušaj sebe. Ti si genije.
Mi smo bend, za sve one koji to znaju.
Tako je! -Izvini, istina je. -Imam nešto za tebe, čoveče.
Nešto za tebe. Izbaciće ti sva ta sranja iz glave.
Gde si bio?
Na LSD-u.
Stvarno?
Kako je bilo?
Pa ...
u početku nije bilo ničeg,
a onda je bilo sve.
A onda sam to uradio ponovo.
Opet?
Čuo sam ...
... potpuno drugu vrstu muzike.
Video sam stvari ...
koje ne možeš da vidiš.
Kao šta?
Koje stvari ne možeš da vidiš?
Kao ...
čudne stvari?
Stvari kao Bog.
Šta? -Video sam Boga i ... On mi je pokazao sve.
On mi je pokazao budućnost, Mer.
O, žao mi je.
Brajan?
Tako mi je žao. -Šta to pričaš?
Braj?
Šta je bilo? Hej ...
Hej, hej, hej.
Hej, hej, hej ...
U redu je. U redu je, Braj.
Dođi ovamo. Dođi.
Hej, Evan! Isključi to!
Šta? To je priznanje tebi, Brajane! Drago mi je što si tu, čoveče.
Dobro. Možeš li to ipak isključiti, zato što mi uništava mozak.
Stvarno. -Mogu da zamislim.
Da li se zabavljaš? -Jako mi je zabavno.
Volim da budem sa tobom.
Bez Džina i ostatka bande da nas posmatra.
Džin mi je rekao da ti kažem da mu je žao zbog onog pre neki dan sa roštiljem.
Da mi je Dag dao pogrešnu dozu, pa je zato izgubio živce
i da mu je stvarno žao, jer je hteo da se lepo provedemo.
I zato je dobro što je Evan ovde.
Pa, znaš? -Da, a od kud znaš Evana?
Evan je Džinov sin.
I dalje smo pod prismotrom.
Da.
Ali možemo da radimo šta god želimo. -Pa i treba da radimo šta god želimo.
Šta želiš da radiš? -Evan, hoćeš li odvesti ...
Umeš li da plivaš? -Da.
Hoćeš li odvesti brod blizu obale? Hoću da pokažem Melindi moju kuću.
Idi pored morske trave. -Naravno! Šta god te čini srećnim, Brajane.
Kad izbrojim do tri, želim da ustaneš,
Želim da skočiš u vodu i želim da dođeš u moju kuću.
Odmah. Spremna? Hajde. -Šta?! Ti to ozbiljno?
Da, uradimo to. Otarasimo se ovog i budimo kao tinejdžeri.
Za ili protiv? Hajde. -Za. -Jedan, dva, tri!
To nije kul, Brajane! Tata će poludeti!
Hladno? Jel` ti hladno?
Ja sam iscrpljena. To je bilo ludo!
Ludo. -Hajde, hajde, hajde.
Hoćeš da čuješ nešto smešno? -Naravno.
Džin me je naterao,
Moram da kažem sebi pet puta dnevno, "Volim te".
To se zove samo-hranjenje.
Možeš li da poveruješ?
Funkcioniše li? -Ne znam.
Ponekad, voleo bih da imam nekog drugog da to kaže.
Dolazim! Dolazim!
Dušo ... -Zvono na vratima. Neko je ovde.
Nisam ništa čula. -Moraš se sakriti pod stepenice.
Šta? -Sakrij se ispod stepenica.
Sakrij se pod stepenice.
Brajan.
Moraš ići. Moraš ići. -Šta?
Moraš ići sada. -Šta se dešava? -Uspavao sam se, oni se vraćaju.
Biće tu svakog trenutka. Moraš ići. -U redu. -Moraš ići sada.
Nešto sam pogrešila? -Ne, ali oni dolaze. Shavataš?
Kad dođu, neće biti dobra scena. -Slušaj. -Neće biti dobra.
Hej. -Šta? -Ti si odrastao čovek,
ako želiš da ostanem, možeš da mu kažeš.
Ne mogu to da uradim. -Možeš u svojoj kući.
Ne, ne. -Želiš li da ostanem?
On je moj legalni staratelj. Razumeš?
On može da mi uradi svašta. Nemam izbora. Nemam. -Znaš šta? Stani.
Molim te, idi. -Možeš mu se odupreti. Ti, slušaj, imaš ...
imaš prijatelje i porodicu i ćerke a nije ti dozvoljeno da ih vidiš
i to nije normalno a ti zaslužuješ normalno. Prestani. -Mogao bi me
zatvoriti i baciti ključ. -On tobom manipuliše. -Ne. -Da.
On me štiti. -Ne, ti njega štitiš.
Slušaj, on te iskorištava. Preterano te kljuka lekovima.
Ja ... Mislim ... Mislim da i ti to znaš, takođe.
Molim te, idi. Molim te, preklinjem te.
Idi, idi.
Samo idi, molim te.
U redu. -Ne ostavljaj me,
ali idi sada. -Želiš li da odem ili ne?
Želim da odeš, ne želim da me ostaviš. -Neću te ostaviti. -Molim te, molim te.
Molim te, molim te. -Idem. Smiri se. -Molim te. -Smiri se. Idem.
Poslednja stvar koju želim da kažem sada je ...
"Rekao sam ti", tako da neću to reći.
To je jako mnogo reči za nešto što nećeš da kažeš.
"Pet Saunds" se nije prodao. Eto, rekao sam. Propao je.
Kritičari su ga voleli. -Oni ne kupuju albume.
Pa, Majk ...
Britanci su kupovali album, znaš?
Poludeli su za njim. -Nije se pozlatio!
Kada nam se poslednji put to dogodilo? Vidi, znaš šta ja kažem?
Dobro. Sada je iza nas. Možemo da se vratimo na našu muziku.
Dokaz je u formuli.
Kao Koka Kola? Geometrija?
Penicilin i ribe.
Zemlja Brajanu.
Kokain je ... -Brajane?
Pol Makarti je rekao da je "Bog jedini zna"
najveća pesma ikada napisana, zato što je formula.
Rođače.
Slušaj, o ... -Ta pesma, svira mi neprekidno u glavi.
Samo nemam ni reči ni melodiju.
Imaš li ti nešto?
To je dobro.
Ma pišam se po tebi, Banana, meni se sviđa.
Mama mi je jednom rekla, kad sam bio klinac,
da psi osećaju vibracije ljudi,
kao da znaju kad smo sretni
ili tužni ili uplašeni.
Da, pa ...
šteta što nismo psi, zar ne?
Sviraj to ponovo. Ima tu nešto.
Stvarno.
Dobro! Imamo taj deo. Seci. Želim prelaz na Goldstar u sledećem delu.
O, ne opet.
U redu, secimo, molim vas. Dobro. Pokušajte ...
više odvajati, u redu? Sada ste ritam sekcija.
To je kao motor ispod pesme ...
Denise, budi miran, dok pronađemo zvuk.
U redu, probajmo opet. Više razmaknuto. Je`n, dva, tri, četiri.
U redu, Skot, To zvuči sjajno. Da vidimo da li možemo ...
još više odmaknuti. Kao da nikad nisi svirao violončelo.
Samo, kao propeler.
Je`n, dva, tri, četiri.
Da! Divno! Sviđa mi se! Stani. Ponovo. Ok, a kada moduliramo
to je kao prebacivanje brzina
ne zaboravite da se uklopite.
U redu? Je`n, dva, tri, četiri.
Čak, prestanimo za trenutak, molim te. Dobro, idemo opet.
Razmislimo o ovom osećanju malo bolje. Malo jače. Idemo sad iz sve snage.
Idemo!
Još jednom, molim vas.
Oni znaju da ...
Oni to rade! Rade to već tri sata!
U redu, Majk ...
možeš ići ako ne želiš biti tu. Hvala. Radim sa violončelistima.
Dobro, probajmo ponovo. Još jednom.
Uzmi 32, idemo.
Želim da nazdravim
"Dobrim vibracijama",
Brajanovoj džepnoj simfoniji Bogu.
Najprodavanijem singlu Bič Bojsa ikad
ikad.
Guzonje iz Kapitola mora da su srećni.
Da, sad im možeš reći da se jebu.
Mislim, možeš da uradiš šta hoćeš.
Jel` tako? -Šta ćeš da radiš sa svom tom slobodom?
Da li je moj otac zvao?
Nije. Da ga nazovem?
Hej, Van, šta ti i Brajan kuvate?
Znaš, samo bazičnu Američku pesmaricu, neoklasični pesmuljci.
Osnovni Koplend, Geršvin, Henk Vilijams,
malo Irvinga, Berlin i Kurt Vejl.
Kašičica Betovena i Bič Bojsi.
Ništa preambiciozno.
Brajan želi da se zove ...
"Osmeh".
Stanite! Stanite!
Stanite.
Zdravo, trebala sam nazvati. Donela sam Macbal supu. Šta?
Kako se prokleta pesma zove?! "Nebo je automobil"!
Korisno, muzika za lečenje!
Čekaj. Treba samo da napraviš bilo šta!
Hajde. Ruke na klavijaturu -Ćutite. Doktor je tamo. -i napravi buku
neke vrste! Ne zanima me šta ... -Šta se dešava?
... u ovom trenutku!
Dođite. Sedite, sedite.
To je previše. To je previše.
Sklanjam, jer to ga čini više ludim.
Dr Judžin mu daje previše.
On je luđi od gospodina Brajana.
Previše pilula čini ga ludim. -Napiši pesmu!
Glorija!?
Idi, idi, idi!
Glorija!
O. Hej, Melinda.
Zdravo, Džin. -Šta ti radiš tu?
Donela sam Brajanu malo supe.
Matcbal.
Hriste.
To je kao natrijumska bomba. Brajan to ne može jesti. Izvinite.
Da li je on u redu?
On je sjajno. Nikad bolje, u stvari.
Glorija, možeš li mi napraviti jedan "Arnold Palmer"? Hvala.
Pa ...
U stvari, drago mi je što si ovde.
Konačno snimamo novi album
i, Brajan radi na svojoj autobiografiji.
Dakle, on je veoma zauzet i neće moći više da te viđa.
Ne možeš to da uradiš, Džin.
Da, mogu.
Melinda, kaži iskreno,
ko je tu stvarno važan?
Brajan ili ti?
Hvala.
Volela bih da se pozdravim sa njim. -On se sad odmara.
Mogu da čekam.
Moja pravila, Melinda, za njegovo dobro, i tvoje, takođe.
Možeš li da mi napraviš "Arnold Palmer"? Šta nije u redu sa vama danas?
Samo mi napravi prokleti "Arnold Palmer". -Naravno.
Ne.
Imate moje simpatije.
Je li to Odri Vilson?
Ne poznajete me, ja sam prijateljica
vašeg sina, Brajana.
Pa, ja, ...
Izvinite što zovem ovako iz vedra neba,
ali, samo sam zabrinuta
da on ne dobija najbolju negu.
Upoznala sam ga pre nekoliko meseci.
On je došao ... Ja sam ... Prodajem Kadilake.
Karl, zdravo. Moje ime je Melinda Ledbeter,
Dr Landi je ...
... razumem da postoje neke pravne zavrzlame,
pa sam ... pa ...
znate, ja samo ... htela sam da ... da ...
Šta kažeš, Brajane? Prošlo je više od dva sata.
Nisam siguran.
Neprijateljski je ovde sada. Vibracije nisu dobre.
U redu, hajde da otkažemo.
Siguran si? To će koštati 5.000$, svi su tu.
Hajde da otkažemo.
Ne mogu da radim.
Ne znam, vibracije su skroz pogrešne večeras.
Dva, tri, idemo.
To je to. Prva.
To je otprilike dobro onoliko koliko može biti.
Ne moraš da budeš takav.
Nije moja krivica.
U redu, kasno je. Znam, idemo.
Čekamo tebe.
Brajane, čekamo tebe, čoveče.
Brajane!
Brajane, hajde.
Brajane, mislio sam da ćemo imati ozbiljan sastanak.
Sastanak benda.
Momci, ne pričajte tamo.
Hajde, dođite svi u duboki deo.
Ne možemo stajati u dubokom delu. Previše smo plitki za duboki deo.
Slušaj, rođak, nećemo ...
nećemo dozvoliti da nam to radiš više.
Tekstovi na ovom albumu su besmisleni.
"Jahati u grubi zalazak sunca"?
Šta je to? -Putovanje gotskog kauboja.
Brajan, reci im. Tekstovi nisu bitni, jel` tako?
Radi se o muzici. Izbacimo stihove.
Moramo tebe da izbacimo.
Kažem ti, Brajane, uništimo ovo sranje
pre nego što ono uništi nas.
Molim vas, šapćite, hajdemo na drugu stranu.
Pišem stihove profesionalno od svoje 14 godine.
Ne moram da budem ovde. -Dobro, onda idi! Molim te.
Sigurnije je za svakoga u dubokom delu!
Moramo završiti ovaj album ali, na ovaj način, nećemo.
Ne u ovim fragmentima! Razvaljujući, vrteći nas u krug.
Kuća je ozvučena. Kuća Fila Spektora je ozvučena.
On je nasilan gangster i ljut je na mene.
Tata sluša sve vreme!
Samo šapućite, ok?!
Znam šta pričam! -Nećemo šaputati, Brajane!
Hriste.
Recite mu da je gotovo.
Ti i ja ćemo preraditi pesme,
staviti ih u normalan album i završiti sa tim.
Sami mi!
Porodica prvo, zar ne?
Dobro, dobro ...
Možemo li sad održati ozbiljan sastanak?
Želim da radim album sa pevanjem.
Bez reči. Havajsko pevanje.
Možemo ga ubaciti u dečiji program na televiziji.
Biće potpuno bez strukture,
o životinjama i pravu na jedenje.
Svi.
Brinem za tebe, brate.
Mislim da ga možda gubim.
Ne krivim te.
Ima mnogo da se izgubi tamo.
Mnogo je teže nego što sam mislio da će biti.
moramo da se držimo zajedno, braćo.
Moramo se držati zajedno. Sve će biti u redu.
Gde su svi?
I njih si otpustio, takođe?
Rade na novom albumu.
Misle da mogu pojednostavi moj rad i objaviti ga.
Da zadovolje izdavačku kuću.
"Nasmejani osmeh".
Tvoje remek-delo.
Razvedri se, imam dobre vesti.
Prodao sam izdavačka prava kući A&M Rekords.
750.000$.
Šta? -Prodao sam prava na muziku Bič Bojsa.
Izvukao sam najviše što sam mogao, ne onoliko koliko sam želeo, ali, nešto.
To su ...
naše pesme. Ne možeš to.
Pa, upravo jesam.
U svakom slučaju, šta te briga?
Nikad neće značiti ništa.
Prošao si vrhunac, Brajane. Pogledaj oko sebe.
Za pet godina niko se neće sećati tebe
ili Bič Bojsa.
Šta je trebalo da uradim?!
To je sve što imam. Otpustio si me!
Svog oca.
Sada ...
možda opet možemo biti porodica.
Pa, u stvari, kažete da treba da postoji etički kodeks
kog treba da se pridržavamo. Tačno?
Apsolutno, o tome je cela rasprava.
Den Rater je samo hteo da se udubi u Iran-kontra situaciju ...
Šta hoćete? - Žao mi je što smetam, ali on želi da vas vidi.
Sada.
Nemam ništa da kažem tom čoveku.
Ne govorim o Dr Landiju.
Govorim o Brajanu.
Džin ne zna da sam ovde. Brajan me je poslao.
On te treba, Melinda.
Mogu li te odvesti do njega?
Drago mi je da si došla.
Prošlo je dosta vremena. -Da.
Hej. -Zdravo.
Zdravo. -Zdravo.
Zdravo. -Žao mi je što nisam mogao doći da te vidim.
Prošlo je ...
Džin je morao da mi da slobodan dan, znaš?
Bilo je stvarno, stvarno puno posla.
Nije me puštao.
Pa ...
Zaista je teško napraviti album.
Znaš? - Ti ne ... ne izgledaš dobro.
Da li si dobro? -Nisam.
Osećam se užasno.
Zaspim gde god da se zadesim.
Muka mi je sve vreme.
Džin je zaista težak producent, znaš?
Mislim, ja stvarno ne znam šta on želi. Zaista je zahtevan.
I, ...
Ja ... Ja ...
potpisujem ugovore sve vreme i dokumente.
Pravim album a ne znam ...
ne znam ... ne znam šta se dešava.
Znaš na šta mislim?? -Brajane, treba ti ...
treba ti stvarna nega. -Nedostaješ mi ti i porodica.
Nedostaješ mi. Želim biti sa tobom. Razumeš?
Želim biti sa tobom. -Dobro. -Dobro? -Dobro.
Ali, ja, ... čujem glasove.
Čujem glasove. -Od kada? -1963.
Šališ se? -Bez zezanja.
Nisam ti rekao zato što nisam želeo da te uplašim.
Ja sam ovde.
Ja sam ovde. -Ne mogu više da živim ovako.
Dobro. -To je pakao.
Molim te. -Onda idemo. -Ne znam ... kako?
Ti i ja,
ćemo otići odavde smesta.
I sve će se promeniti. -To je ono što želim. To želim. -Odlično.
Ako si spreman, ja sam spremna. -Želim biti sa tobom. -Spremna sam.
Dobro. -Hajde, idemo. -U redu.
Hej, narode.
Stvarno zvuči kao da sam propustio nešto ovde. A?
Hej, Brajane?
Brajane. -Slušaj me, čoveče.
Ne. -Stvarno mi je žao što se osećaš kao da živiš u paklu.
Nisam imao pojma. Pokušao da se osećaš prijatno, čoveče.
Zašto ne mogu da budem sa njom?!
Iz istog razloga, čoveče, što ne možeš biti ni sa kim.
Ti si bolestan. Pogledaj se, čoveče. Ti si bolestan,
ali ćeš biti bolje. Dođi u kontrolnu sobu, molim te.
Idemo odavde. -Šta će biti potrebno, Melinda?!
Sudski nalog? Stvarno želiš ići tako daleko?
Rekao sam ti da ga se kloniš.
Hajde, idemo. -Ako odustaneš, gubiš. -Sve će se promeniti. Izaći ćemo odavde.
Ne mogu. -Videćeš prijatelje i porodicu
i dobiti svoj život nazad. Molim te. -Razumeš li?
Molio si da dođem. Ako te pustim,
potonućeš. Pa, ovde sam. Došla sam! Pođi sa mnom.
Volim te. Volim te.
Umrećeš ovde. -Staviću te u instituciju.
Brajane, pogledaj me.
Pogledaj me, ostani sa mnom. Slušaj ...
treba da se vratiš svom životu.
Treba da se vratiš sebi. Onom koji si unutra.
Molim te, dušo, pođi sa mnom.
Nema izlaza.
Znate ja volim Brajana.
Jako ga volim,
ali sa svime što je prošao
bilo bi sebično da želim biti s njim sad.
Ne želim da budem još jedna osoba u njegovom životu koja želi nešto od njega.
Zato ću otići.
Ali ne mogu da ga ostavim u toj kući sa Džinom.
Ne mogu.
Ne mogu ni da mislim o njemu tamo.
Džin ubija Brajana.
Glorija, znam da znate. Vi to znate bolje od bilo koga.
Vi ga vidite svaki dan.
Treba mi vaša pomoć.
Dr Judžin je rekao da će zvati imigraciono
jer zna da nemam papire,
ali, nije me briga. -Šta radi vama,
i Brajanu, on je monstrum.
Ne možemo dozvoliti da se ovo nastavi.
Trebam nešto. Nešto za Brajanovu porodicu.
Nešto što možemo iskoristiti protiv Džina.
Pomozite mi.
Brajane! Dođi ovamo!
Mislim da se nasmešila!
O, čoveče. Dođi da vidiš.
Njen prvi osmeh!
Ima tvoj osmeh.
O, da. O, da, to je to. -Bilo je u štampaču.
Srećan pronalazak. Vrlo, vrlo srećan.
Da. -O.
O, to je to.
Karla Vilsona, molim vas.
Karl, zdravo.
Ovde Melinda Ledbeter.
Dobro sam. Hvala. Slušajte, imam neke važne informacije
koje treba da podelim sa vama.
O vašem bratu i dr Landiju.
Da. Da.
To je tamo.
Stvarno?
Njena mala kancelarija?
Privatna kancelarija?
Naša mala devojčica stvarno napreduje, zar ne?
O, za Boga miloga!
Nemoj mi reći da nije tu.
Dr Judžin Landi? -Da, šta?
Uručeno vam je.
O, ti kujo.
Da li misliš da si pobedila, Melinda?
Znaš šta? Potući ću ovo i potući ću vas!
O Bože.
Ovakvo ponašanje je tako providno.
Tako bolesno i manipulativno!
Stvarno misliš da si toliko različita?
O, moj Bože. Ti ...
kurvo!
Kurvo!
I šta je ovo? Šta ćeš da uradiš?
Ubedićeš sebe da ga voliš? Je li to?
Pa ćeš se osećati bolje, zar ne?
To će umiriti tvoju prljavu malu savest
dok ga pelješiš načisto!
Dok pljačkaš slepca! Pa, stani u red
ti mala kujo!
Otvori vrata! Znam da si unutra!
Jesi li dobro?
Dobro sam. Da, dobro sam.
Pa, šta ćeš sad da uradiš?
Idem prodati neka kola.
Gadiš mi se. -... Te zovu genije!
Pa, ja sam genije, takođe. -Porodica prva
Ti si ništa. -Ukrao si sve od mene.
Neverovatan si. -Želim da vidiš mrtvog sebe.
Ti si ništa. -Slušaj me.
Ja sam izlaz.
Moraš se vratiti porodici. -Ubiću te.
pobednik nikada ne odustaje
-gubitnik nikada ne pobeđuje.
Moraš se vratiti sebi. -... tako razočaranje.
Ko si ti. -Gadiš mi se.
Šta nije u redu sa tobom? -Vrati se sebi.
Brajan.
Tvoj tata ...
Koliko puta moram da ti kažem, Brajane?
... sve uraditi sami, Brajane.
Trebamo te onoliko koliko i ti nas.
Brajan, volim te! Ustani!
Neću te napustiti, Brajan.
Ne brini.
Razgovarala sam sa Karlom, on će te izbaviti odavde.
Kažu da ne mogu da te vidim više, Brajane.
Treba da nađeš način da se vratiš sebi.
Hajde, nađi me, Brajane.
Zdravo.
Zdravo! -Kako si?
Pa, upravo si me uplašio na smrt.
Izvini. Žao mi je. Žao mi je zbog toga.
Šta radiš tu? -Tražim tebe.
Pa, izgledaš dobro. -Ti izgledaš jako dobro, takođe.
Da li misliš da je to znak? -Šta? -Skoro si me ubila.
Nisam te skoro ubila. Iskočio si pred kola. Šta radiš tu?
Da li misliš da bi mogli izaći ponovo? -Šta?
Možemo li izaći na sastanak? Džin je nestao. Vidi, sam sam. Stvarno.
Država je imenovala nekog da upravlja mojim stvarima i ...
Možeš li me bar odvesti kući?
Sada? -Da, da. -Brajane, ...
imam zakazano.
Idem negde. Ne mogu u Malibu sada.
Ne živim u Malibuu. Otišao sam sa plaže zauvek.
Stvarno? -Pusti me u kola. Samo pet minuta.
Da ti pokažem nešto. U redu?
Da ti pokažem nešto. -Uđi. -Samo minut. Neće dugo trajati.
Dobro, gde idemo? -Desno. Daj žmigavac. Da, tim pravcem.
Dakle, živiš ovde?
Nisam rekao da me voziš tamo gde živim.
Rekao sam da me voziš kući.
Tu sam odrastao. Hteo sam to da ti pokažem.
U redu, vidiš tu ulicu? 119?
Da. -Vidiš onu ulicu? Vidiš li? Idi levo ovde.
Nisi znao? -Jok.
Jesi li gladna? Hoćeš nešto da jedeš?
Želiš, možda, da se provozamo?
Ili, da možda nađemo neko mesto da vozimo zajedno?
I šta onda?
A?
1992, nakon što mu je oduzeta licenca za psihologiju u Kaliforniji, Judžinu
Lendiju je zabranjen bilo kakav kontakt sa Brajanom Vilsonom, kao deo nagodbe,
po tužbi Karla Vilsona i porodice Vilson.
Lendijeva dijagnoza da Brajan pati od paranoične šizofrenije je odbačena
od strane lekarskog tima sa UKLA. Nakon tačne dijagnoze i uz pravilno lečenje
Brajanovo stanje se značajno popravilo.
Brajan i Melinda su se venčali 1995, sa petoro dece žive u Los Anđelosu.
Glorija je ostala sa njima, kao jedan od najcenjenijih prijatelja.
2004 Brajan je završio svoje remek-delo "Osmeh". Album je dočekan s kritikama
i pohvalama. Doneo je Brajanu dva Gremija. "Pet Saunds" se sada ceni
kao jedan od najboljih albuma svih vremena a Brajan je priznat kao
istinski genije u istoriji popularne muzike.
ima još :)
Hvala.
Laku noć svima. Vozite pažljivo.
Uz dobre vibracije prevodio: akomoze
Preuzeto sa: www.titlovi.com