www.titlovi.com
Žao mi je! Žao mi je što kasnim.
Ćao! - Nisam znao to za Erika.
Imaš jedan mali delić mirisa za bebe preostao tu.
Zdravo, kako si? - Treba mi beba!
Treba ti beba?
Ti si takvo nestrpljivo malo gunđalo.
Samo ne vidim zašto bih trebala da čekam.
Na oca, možda?
Budimo iskreni.
Nikad nisam bila u ozbiljnoj vezi koja je trajala duže od šest meseci.
Bili smo zajedno dve godine. - Hvala.
Na koledžu. I zagorčali smo jedno drugom preostalo vreme.
Da. - Izvoli.
Priznajem, bili smo jadni,
Ali smo takođe bili srećni. - Da.
Da. - Da.
Pa, samo da znaš, imam spermu u objektu u gornjem delu grada,
ako si u nevolji.
Šta? Zašto?
Mislila sam da Felicija ne želi više dece.
Felicija ne želi više dece.
Zaledio sam je u slučaju da upoznam nekoga finog.
Ne, nisi.
Nisam.
Ali mogao bih. Znaš, da je sačuvam u Mad money stilu.
Sećaš li se Gaj Čajldersa sa koledža?
Čekaj, zar to nije momak, on je sada... šta, on je prodavac kiselih krastavaca, zar ne?
Ne, on je slobodnjak za kisele krastavce.
Samo ću dodirnuti ove.
I on se složio da da donaciju, tako da mogu da se osemenim.
Ali on nema osećaj ličnog prostora. - Pa šta? Bio je sjajan matematičar.
I neću se udati za njega. Ja samo pozajmljujem njegove gene.
Ali ne i njegovu ličnost, nadam se. Gaj Čajlders?
Pa, svako ima nešto malo što mu fali.
Misliš da su svi koji popunjava te upitnike iskreni
oko stvari donacije u banku sperme?
Ne mogu da verujem da si zakuvala ovo a da mi nisi rekla.
Zato što sam znala da bi vikao na mene. - Ne vičem na tebe, samo...
zar ovo nije nešto što žene rade kad su, kao, u 49.- im i očajne?
Ne želim da to bude poslednje sredstvo.
Želim da to bude izbor zato što sam spremna da budem majka,
I ne verujem da ću naći nekog sa kim mogu ostati u ljubavi
ili ko može ostati zaljubljen u mene duže od šest meseci.
Samo se suočavam sa istinom o sebi.
Pa, kada je oplodnja? Hoćemo li imati zabavu?
Za četiri meseca.
Hej, oseća li mi se dah?
Ne. A moj?
MEGIN PLAN
Počeo sam proizvodnju u svom stanu pre tri godine.
Sad imam 12 zaposlenih.
I upravo dobio porudžbenicu od Hul Fudsa. Dakle, ako to uspe, mi otkidamo.
Ali i dalje sam veoma koristan.
Svaki krastavac ima svoj pečat odobrenja na njemu.
Evo, probaj ovo.
Sviđa mi se ovo. - To je Bavarac. Taj je klasičan.
Ovo je najbolji krastavac koji sam ikada probala.
Ti kližeš? - Da. Svake nedelje.
Odrastao sam na ledu.
Tako je. Bio si u hokejaškom timu. - Da.
Nekada sam mnogo klizala kad sam bila mala.
Dakle, što se tiče tvog plana. - Dobro.
Evo.
To je moj zdravstveni bilten.
Pročitaj.
To je super.
Imam za tebe...
Treba da je ugreješ kad...
Samo je stavi uz tvoje telo, ispod tvoje majice,
i možeš završiti odmah. - Dobro.
Dakle, kada hoćeš to da uradiš?
23. marta.
Samo želim da još malo uštedim. - Molim te. To je pametno.
Već imam zdravstveno osiguranje i sve.
Pretpostavljam da je pitanje,
koliko učešća ti želiš da imaš?
Ne želim ništa da predložim, ali sam otvorena za pregovore.
Ništa nije tako kul.
Da.
Mislim, takva vrsta skidanja pritiska, u redu? Zar ne?
Samo mogu da se opustim i da izgradim svoju imperiju.
Oh, Bože.
Zdravo, Beverli. Imam dva čeka ovog meseca. Nije da se žalim.
Jesi li sigurna da to nisu dve različite isplate?
Pa, volela bih da mislim tako,
ali oni imaju isti datum na njima, a ja sam plaćena prošlog meseca.
Tako... - Izvinite.
Žao mi je, nisam mogao a da ne čujem to.
Ova mlada žena je dobila dva čeka, a ja nijedan.
Kako se zoveš? - Džon Harding.
Pa, moje ime je Džoana Hardin.
Ne, mislim, moje ime je Megi,
ali na mojim čekovima, je Džoana Margareta Hardin.
Tako je. - Možda je došlo do zabune.
Da. I trebaće malo da to shvatim.
Znaš, bilo bi sjajno ako bi se to moglo uskoro rešiti.
Javićemo vam.
Prokletstvo. Ta žena može da čuva pakao
ako Kerber ikada bude morao da ode kod veterinara.
Svi se plaše od Beverli. Šta predaješ?
Fikto-kritične perspektive u porodičnoj dinamici.
Da, i Maske u modernoj porodici, Viktorijanska vremena do današnjih dana.
Katedra psihologije? - Antropologije.
Ne znam nijednog antropologa. - Ne? Šta je sa tobom?
Ja sam direktor za razvoj poslovanja i orijentacije
za studente umetnosti i dizajna.
Šta je to?
Pomažem diplomiranim studentima oko strategije za uspeh u svetu umetnosti i dizajna.
Ja sam neka vrsta mosta između umetnosti i komercijale.
Izgledaš malo mlada za to, znaš?
Imam MBA i diplomu iz menadžmenta umetnosti.
Lepo. - Srećno sa isplatom!
Postoji nešto zadovoljavajuće oko osećanja.
Da. To je...
Felicija.
Kada je taj sastanak sa Pajkovom družinom?
U četvrtak u 7:00. - U redu. Super. Hvala.
Tako je čudno da znaš Džona Hardinga.
U Odboru smo zajedno.
On je strašno poželjan. Zašto?
Ništa. Došlo je do zabune oko naših čekova
zbog naših imena. Hardin, Harding. - U pravu.
On je jedan od loših momaka na Fikto-kritičkoj antropologiji.
Očigledno, bio je hit u Čikagu.
I sad, on samo radi dodatni posao ovde,
ali su stvarno zabalavili za njim da radi puno radno vreme.
Zašto neće? - Ne znam.
Mislim da ima neke veze sa njegovom ženom.
Očigledno, ona je neka vrsta monstruma.
Gde si to čula? - Okolo.
Znaš, ona je dobila katedru na Kolumbiji. Džordžet Nergard.
Rečima "ledeno" i "zastrašujuće" se olako razbacuje.
A opet, čula sam lično da nas opisuje kao psihotične kučke,
ali mislim da sam u stvari prilično fina.
Tako da ne možeš da veruješ u sve što čuješ.
Ako kažeš, "Ona je, kao, prestravljena",
to nije ni približno jako kao kad kažeš, "Ona je prestravljena."
"Kao" je jezički kondom. Veruj mi.
Gde je jebote moja piletina?
Hardin!
Zdravo!
Šta to radiš?
Samo malo održavam kondiciju pre mog sledećeg sastanka.
Jesi li dobio platu? - Ne. - Šališ se.
Da, Beverli kaže da je ček u pošti.
Mogu li ti se pridružiti? - Naravno.
Znao sam Masaija iz Tanzanije. Bio je ovde da trči na maratonu.
Naučio je sve o Njujorku prilično brzo.
Ništa ga nije bunilo dok nije video odraslog čoveka
kako prati njegovog psa i skuplja njegova govna.
Počeo je da se smeje toliko jako, da se rasplakao.
Pretpostavljam da običaj može izgledati čudno, kao, izvan konteksta.
Šta je to?
Čula sam tvoju primedbu o tome da je "kao" jezička profilaksa.
Da.
Šta je fikto-kritična antropologija, uopšte?
Pa, to je način pisanja o antropologiji
koji spaja etnografsko posmatranje, pripovedanje,
i, kao, teorija.
Moramo li da hodamo u krug, ili možemo hodati oko parka?
Možemo hodati.
Tako je teško naći puno radno vreme.
Moja žena, Džordžet, ima redovnu poziciju na Kolumbiji,
tako da samo koristim vreme da naučim nekoliko predavanja
i pokušam da napišem ovaj roman koji mi je u glavi poslednjih nekoliko godina.
Imaš li mnogo posla da uradiš oko tog romana?
Kažu da svaki odnos ima baštovana i ružu.
Džordžet je definitivno ruža.
A ti si baštovan. - I nemam zeleni palac.
Možda si prerušena ruža. - Bila bi to veoma dobra maska.
I, mislim, ona je divna. Samo što nekako uništava moj život.
Ne, mislim, ovo je bila loša nedelja, i...
Zadovoljan sa Hermijom?
To se pretvara u lep dan. - Da.
Pokajao sam se zbog dosadnih minuta koje sam sa njom proveo.
Nije Hermija, ali Helenu volim.
Ko ne bi promenio gavrana za golubicu?
Hvala, čoveče.
Imamo ih dvoje. To je najbolji deo mog života.
Ko je momak? - Nemam momka.
Pa, u stvari, čovek kojeg sam zamolila da bude otac
se zove "Gaj", slučajno.
Jedeš kao gdin Foks! - Ko?
Roald Dalova knjiga. Film. - Moja deca vole taj film. - Da.
Stvarno mi se sviđa to što radiš. Da imaš bebu sama.
Nije da to neće biti teško, jer će biti jebeno teško.
Ali divim se tvojoj hrabrosti. I ja volim bebe.
Samo ne volim da prepuštam svoju sudbinu...
Sudbini? - Tako je.
Ali gde da odem? Ne možeš me izbaciti iz kuće.
Imam jedno pitanje za tebe. - Da.
Hoćeš li pročitati prvo poglavlje moje knjige?
Naravno. - Znam da je čudno.
To je samo... ja stvarno želim da prvi čitalac bude kao...
Pa, znaš ti si rekla da si most između umetnosti i trgovine?
Pa, treba mi most.
Savršeno. Daj mi to. Pročitaću. - Hoćeš? Stvarno bih ti bio zahvalan.
Ne smeta mi uopšte. - U redu. Dobro.
Ok, super. Pročitaću ga večeras.
Savršeno.
Moram da idem. Pucaj.
Sranje! Sranje! Sranje! Moram da idem. Moram da idem.
Vidimo se kasnije. Hvala ti. - U redu, zdravo!
Šta mislite o upotrebi maski u Okupaj pokretu?
Maskirani revolucionar je direktna inverzija lica demagoga,
u osnovi fašistički ideal magnetskog pojedinca.
Žao mi je što kasnim.
Džon Harding autor mnogih knjiga, uključujući
"Rituali robnog fetišizma" i "Zadnji deo carstva".
Pa, Džon, naravno, mi smo razgovarali o Okupaj pokretu...
Ne mogu a da ne pomenem ironiju
da Braća Vorner poseduju autorska prava na V za Vendeta masku
koja je postala zaštitno lice Okupaj pokreta...
Sviđalo nam se to ili ne,
u ovoj zemlji, najmoćniji totemski simbole koje imamo
su filmski i televizijski bazirani.
Tako da jedino ima smisla ako taj radikalni narodni pokret
pokuša da ih podrije...
Ipak, realnost Okupaja javlja se
u kapitalističkom narativu kao neka vrsta funkcije...
Ovo tvoje brisanje cinizma...
Ako pod "brisanje cinizma", misliš da ne živiš u snu,
onda me upucaj odmah.
Možda način na koji smo...
Niko nije mislio da će se revolucija dogoditi
do tri dana pošto je dogodila.
Ovo je pokret bez vođa. Neće raditi po rasporedu.
Ovo je bio pravi populistički ustanak.
Da, zato što... - Apsolutno.
Ali da se vratimo upotrebi maski u politici.
Ja sam više zainteresovana za mogućnost anonimnosti i grupne pripadnosti.
Za "Ja sam Spartak" manevar,
koji je osnovno taktičko objašnjenje
za korišćenje maski u različitim protestnim pokretima 20. i 21. veka.
Uključujući Zapatiste,
pokreta Crni blok protiv globalizacije,
i, naravno, Pusi Riot.
Hvala.
Vidi, ne moraš da pomažeš, ali molim te spusti to?
Jedan trenutak, u redu?
Vidiš? Gotovo. - Super.
Ne shvatam zašto moraš da kažeš istu stvar
u završnom pasusu kao iz uvodnog pasusa.
Objašnjavaš svoju tezu, ali u više razvijenoj formi.
U redu. A šta je poenta toga?
Kad dođeš do zaključka, dokazali ste svoju tezu.
Dakle, to je u osnovi samo likovanje.
Da, to je u osnovi samo likovanje.
Imaju buve u Polovom razredu ponovo.
Nemaju buve, u redu? Imaju vaške. Samo da proverim glavu.
U redu, vaške.
Ti nemaš vaške. U redu, idi.
Nemoj da kucaš poruke za stolom.
Pitam se odakle joj to. - Koristim telefon za rad.
Ponekad, želim da ga razbijem čekićem.
Vreme je da prekineš, mama.
Salata?
Šta je to?
Nude mi da budem šef katedre na Kolumbiji!
Čestitam. To je odlično.
To će biti velika vremenska obaveza. - Ipak, to je problem visoke nastave.
Da li ću ikada dobiti taj rukopis urađen?
Obećala sam da ću završiti tu knjigu do decembra.
Hajde. Dobićeš veliki bonus.
U redu. Šta si... - Već mi izbija osip!
Imam ideju. Zašto ne pozoveš Kaleba i razgovaraš o tome?
Moraću. - Znam. Fino.
Džastin, želiš li da pošalješ poruku prijatelju.
Pol, ti želiš da igraš Nindža Revinja na iPad-u? Idi.
Ja sam pak imam manju poruku na koju bih želeo da odgovorim.
Možemo prestati sa izgovorima da imamo prisnu porodičnu večeru.
I možemo se vratiti na sranja kasnije.
Šta? Šta je to?
Ton, tako je neobičan.
Nekako komično-nadrealno. Je li to tačno? - Da, to zvuči dobro.
Komično-nadrealno. Upravo je to!
I likovi.
Kao Martin Nims, bezbojni poštar iz Konektikata '50-tih.
i on je oženjen tom ludom Brazilkom,
kojoj stalno izbija u osip. Urnebesno je.
Je li? Stvarno? Stvarno?
I opis muzičke kolekcije!
Da, sa njegovim pločama, misliš? - Da. To je tako super.
To je smešno, zar ne? - To je super.
Tako mi je žao. Veoma, veoma mi je hladno.
Osećam se kao da sam zavarena na klupu. - Znam.
Je li u redu ako odemo na kafu?
U stvari, moj stan je kao tri bloka odavde.
Kako god. Da da. Hajde. - Samo treba da obučem drugi džemper.
Samo... smrtno mi je hladno.
Ne mogu ti reći koliko cenim što radiš ovo.
Zaista, bilo je tako zabavno pročitati.
Stvarno? - Da.
Misliš li da je bojler bio čudno veliki ili čudno smešan?
Pozajmio sam od pesnika.
Hoćeš li malo vrućeg čaja?
Ili, bi možda vino, ili...
Ali imam viski. Malo je rano, ali...
Možemo da napravimo topli viski. Imaš li malo meda i limuna?
Da. Imam... Da vidimo.
Imam pola limuna i med.
Pa, napraviću ti. - Dobro. Super.
Hvala.
Ti si očigledno čitaoc.
U stvari, većina ovih knjiga su njene.
Vruć viski. - Hvala ti.
Tako je dobar.
Pa, pričaj mi.
Znaš, radoznao sam oko tebe.
Šta o meni? Koji moj aspekt?
Svaki tvoj aspekt.
Ne znam odakle da počnem.
Kako bi bilo od početka?
Vruće mi je. - Znam.
Skinuću...
Pa, imala sam neku vrstu neobičnog početka.
Da?
Dakle moji roditelji
su se venčali prilično mladi i nisu imali decu.
Bili su akademici na Univerzitetu Viskonsin.
Ali na kraju, razveli su se i moj tata se odselio.
Ali kasnije, godinama kasnije, sreli su se na zabavi.
i oni...
proveli su zajedno tu noć.
I tako sam stvorena. Na krevetu punom kaputa.
Moja mama uvek kaže da to je zato što je trebalo da se rodim.
Volim tu ideju.
Da su naša nerođena deca pravi bogovi
koji diktiraju sudbine nas siromašnih smrtnih neznalica.
Da li su... Jesu li ostali zajedno posle toga?
Ne. Moja mama me je podigla sama u Medisonu.
Bila je profesor britanske poezije 19. veka.
Bila je veoma praktična.
Tako sam završila radeći sve te svakodnevne stvari.
Sređivala sam sve njene račune u vreme kad sam imala 12.
Ona potiče iz Kvekerske porodice,
pa me je vodila na kvekerske sastanke s njom.
I dalje idem, ponekad.
Kveker, ha?
Da, imali smo lep život.
I onda kad mi je bilo 16,
ona je umrla.
Pa...
otišla sam da živim sa tatom u Filadelfiji.
Kako je bilo?
Bio je srdačan.
I tih.
Usamljen? - Da.
Odrastao sam u kući u kojoj niko nikada nije prestajao da viče na drugog.
Nebo.
Ne, moj tata je dobar čovek. I on se najbolje trudio u situaciji.
Oboje smo.
Pa šta je sa tobom? Pričaj mi o sebi. U smislu porekla.
Poreklo.
Moj otac je bio delioc na ajncu u Atlantik Sitiju.
Ali to je stvarno duga priča. I ja stvarno...
Moram da se vratim mojoj disfunkciji.
Verujem u to. - U šta?
Da si morala da se rodiš.
Martin Nim je sanjao istu stvar svake noći.
Ali nije mogao da se seti šta je to bilo.
Njegova supruga, Talia, spavala je kao kamen.
Talia je bila mala žena.
Mala, lepa žena sa kosom kao rekom zmija,
I temperamentom ljutitog aristokrate.
Zdravo! - Hej.
Jesi li došla do statičke stvari? - Da.
Da li te je to nasmejalo? - Nemam trenje uopšte.
Da, ali te je nasmejalo, zar ne? - Jeste me nasmejalo.
On ne može da prestane da jede.
On je kao ovaj zaista veliki ždera. Znaš na šta mislim?
A on kaže ove sjajne stvari o tome otkud mu stvari u bradi.
Tako je. Brada.
Tako da, kada se poljube, znaš... - Odvratno! O, ne.
Dobro, znam! To je ono što bi mislio. Osim, što ona to voli.
Misliš li da je ovo prepisano?
Mislim da je njegova knjiga novela.
Kratka je i veoma čudna. Čak bi mogla biti, kao, alegorija.
Svidelo mi se sve što sam pročitala. Pitao me je za sugestije.
Šta njegova žena misli o tome?
Ona ne zna ništa o tome.
Da budem iskrena, ne mislim da ona zaista obraća pažnju na ono što on radi.
Ona je vrlo samo apsorbujuća. Možda je čak i narcisoidna.
Naravno, da jeste. - Zašto naravno?
Ona je u osnovi psihijatrijska sestra.
On ne može da napiše svoj roman pod tim uslovima.
Mislim da se njihov brak, kao, raspao posle drugog deteta.
I sad je zarobljen u njemu. - To je ono što ti govori.
Zašto bi lagao? - Da ti se uvuče u gaćice!
Pozdrav!
Zdravo.
Hvala. Ja ću samo...
Jesi li doneo?
Jebi ga!
Zato sam ti dala tu malu posudu. - Gde je kupatilo?
Pa gde da položim moju genetsku zlatnu rudu?
Sterilna je.
Slušaj.
Osećam se obaveznim da ti ponudim da uradimo to na staromodan način.
Obzirom na tvoje stanje krajnje lepote
i moje potpuno slobodno popodne.
Ne. Ne, hvala, Gaj.
Mislim bi to bilo previše komplikovano, znaš.
Samo sam bio ljubazan.
Treba li da izađem napolje malo?
Ne, samo nešto pročitaj.
Vratiću se trenutak sa tom spermom.
Hej, Gaj? - Da?
Zašto nisi postao matematičar?
Voleo sam matematiku jer je bila lepo, to je sve.
Nikada nisam želeo da budem matematičar.
Stvarno? Misliš da je matematika lepa?
Svako ko je dotakao čak i nabor njene odeće zna da je lepa.
Za mene nabor nije bio dovoljan.
Nisam mogao da podnesem frustraciju.
Kako to misliš?
Nikad nisam video celu stvar.
Uvek sam dobijao samo male deliće cele slike.
Potrošio sam ceo svoj život loveći otpatke istine.
# Prestani sa svojim trčanjem
# Vreme je da ispraviš stvari
# Prestani da trčiš okolo
# i praviš probleme u gradu
# Aha-a Rudi
# poruka za tebe Rudi
# Poruka za...
Vau, brzo.
Aha. - Oh...
Kada je u stvari dama umešana,
to je druga priča.
Napravio sam ti ekstra samo u slučaju da prospeš malo.
Hvala.
Hvala, Gaj. Ovo je stvarno...
Ovo je stvarno super.
Super.
Samo sam...
Autoportret.
Imate 71% šanse da zatrudnite.
Zdravo! Moje aplikacije su mi daju kontradiktorne informacije.
Možda treba da sačekam.
Da, trebalo bi da sačekaš kao, pet godina. - Ne slušaj ga.
On gubi razum.
Izgleda da je malo na ivici. - Misliš?
Da, on me izluđuje teorijama o mentalnim bolestima
u Gaj Čajldersovoj porodici.
Ne, upoznao sam njegovu majku jednom. Imala je lice kao sekira.
I nije prestajala da uzdiše. I pila je!
Razumeš li ti to? Lično, mislim da te samo voli previše.
On želi da te zadrži za sebe.
Prestani. Znaš da to nije istina.
Pa, ja mislim da on ne želi da kreneš sa ovom narednom fazom svog života
jer tada on, takođe, mora stvarno da odraste.
Začepi jebote. Zatvori gubicu.
Koliko mora da bude povišena tvoja temperatura?
Ne znam, mislim malo povišena?
38,3°! Pričaš o temperature? Mora biti 38,3°!
Kada je poslednji put ovulirala?
Čitao sam o tome. - Čuo sam da ne uspe uvek prvi put.
Moja devojka Odet... Jesi li ikada... - Čekaj! Drži se! Drži se. Čekaj.
Ta žena je luda! - Imaš problem sa njom jer je ona majstorski glumi!
Zdravo!
Imao sam njen govor na Maksovom predavanju, i rekla je reč "moja vagina" tri puta.
Dolazim!
Megi, jesi li već uradila to? - Jesi li završila?
Drži se.
Halo? - Hej, to je Džon.
Pucaj!
Čekaj tu! U redu, moraš da sačekaš.
Džone? Jesi li još tu?
Hej. Jesi li dobro?
Da. Potpuno sam vezana.
Mislim... i Džordžet i deca su...
Pensilvanija, znaš. Mislim...
Želiš li da ostaneš na kauču?
Ne baš.
Pa, na petom sam poglavlju,
i sada mislim da mi je gđa Džefris omiljeni lik.
Ona je tako bleda i pouzdana,
ali on je smatra toliko privlačnom uprkos njenim brkovima.
Samo sam... u stvari, pitala sam se
nije li ponašanje žene pomalo preterano?
Treba da pokušaš da dođeš do naše kuće.
Knjiga je kao dokumentarac, znaš? Mislim, ne... ja ne...
Ne znam. Siguran sam da si u pravu. Siguran sam da preteruje sa njenim ponašanjem.
Ne, ne! To je, kao, stvarno smešno. Dakle, ja ne želim da je promeniš.
Možda je samo više oko, toga koliko toga ti radiš.
Kao, da ne želiš da bude... - Jebi ga!
Zaljubljen sam u tebe.
Mislim, ja sam iskreno isključen iz mog stana. Jesam.
Ali takođe sam zaljubljen u tebe.
I ne želim da budem više braku sa Džordžet.
I molim te... molim te mogu li...
Mogu li da spavam u tvom krevetu?
Ne želim da imaš bebu sa čovekom koji prodaje krastavce.
Želim da imaš dete sa mnom.
Moram nešto da ti kažem. - Šta?
Pokušala sam... već sam pokušala.
Kada?
Nedavno.
Šta se dogodilo? - Nije uspelo! Nije uspelo.
Morao sam da ti kažem, jer... - Zbog čega?
Zato što te volim. Zaljubljena sam u tebe.
Želiš li da ih staviš unutra?
U redu, ovde. Drži ih. Držite ih sve. Imaš li ih? Sada ih stavi unutra.
Zbogom.
Šta je sa... Probaj moj ponovo. Vidiš.
Hladno. - Hladno. Tako je hladno.
# Ne možeš da upališ vatru
# sedeći i plačući zbog slomljenog srca
# Ovaj pištolj je za iznajmljivanje
# Čak i ako samo igramo u mraku
# ne možeš da upališ vatru
# brinući o tvom malom svetu...
Tata!
Hej! Šta se desilo sa mojom muzikom?
Bilo je tako glasna! - Da, pa, znaš, to je ideja.
Da idem da ga ponovo uključim?
Ti si stvarno iz Viskonsina, zar ne? - Jesam.
Misliš li da je možeš pripaziti jedan sat?
Imam konferencijski poziv.
Pa, hteo sam da pišem još malo, ali... Jesi li završio sa ovim?
Ali, ne, mogu da je pazim. Mogu da je pazim.
Hvala. - Stavila si suviše...
Mogu li dovesti Frogija? - Da, dovedi Frogija, dovedi Frogija.
Imamo Frogija.
Dakle, šta želiš da uradiš? Želiš da se napravi nered?
Da. - Da, ja takođe.
Da. Poslednji put kad smo razgovarali,
hteli ste da uradite nešto s skejtbordingom i arhitekturom.
Da li je to još uvek tako mislite?
Apsolutno. Želim da budem krhki mali ljudski
faktor koji gradi veliki arhitektonski monolit.
Da, kao skejtbording kod rampe na Gugenhajmu.
Da! Tačno, to je savršeno. - Ali nisam mislio na stvarni Gugenhajm.
Zašto ne?
Halo? - Mama!
Jedan trenutak. Džone?
Frogi se davi! - Džone?
Frogi se davi, mama! - Samo trenutak.
Zdravo. Žao mi je zbog ovoga, ali imam još jedan hitan poziv.
Vratiću se odmah. Jednu sekundu.
Mama! - Samo mi je drago da je...
Dobro, ne...
Frogi je upao, a onda je ogladneo. - Pacovi. Sredićemo ovo.
Bože! Napravila si veliki nered. Šta je ovo?
Spasićemo ga!
Mogu li ga oprati, mama? - Da, hajde da ga operemo. Evo, ja ću...
Ja hoću da ga operem.
Vidiš, spasili smo ga! Moramo da smislimo kako da očistimo sve to.
Ali prvo, videću da li ovo...
Halo? Halo?
Jesi li se pobrinula za Frogija? - Da, ali zašto nisi ti?
Momci iz Paralelne štampe zovu.
Sjajno! Šta su rekli? - Rekli su da žele da se nađemo u 4:00.
Ali rekao si da ćeš paziti Lili ovo popodne
jer ja imam sastanak sa studentom?
Tako je.
Možda bih mogla da ga odložim.
Ali ko će pokupiti Pola i Džastin?
Odgodiću svoj sastanak.
Ne smeta ti? - Ne.
Stvarno? - Da.
U redu. U redu. Hvala.
Zdravo. On je šta?
U redu. Da da. Sačekaj. Hej, Megi.
Pol je uganuo članak uz Juritmiks. Možeš li da odeš da ga pokupiš?
Sada?
Dansko-američka škola Njujorka
U redu... - Gde je tata?
Ima sastanak, dušo. Boli li mnogo?
Imamo malo vremena pre nego što Džastin izađe. U redu. Daj, samo da...
Samo da ubacim Lili.
U redu. Dobar posao.
U redu.
Pravimo igranku! Bio sam...
Super.
Halo? Ćao! Super.
Hvala što si uzvratila na moj poziv. Samo trenutak, izvini.
Hej, Pol! Pol. - Da?
Zašto ne odeš da proveriš zašto Džastin treba tako dugo?
U redu! - U redu. Super.
Zdravo! Hvala za čekanje.
Da, pa nadala sam se da odložim sastanak
sa jednim od naših diplomaca.
Komiko Kraus.
I ona je upravo patentirala igračku
i želeli bismo šansu da je predstavimo vama ljudi.
Sjajno! Da! Dobro.
Super. Fino. Hvala vam.
Zdravo! - Zdravo!
Zaglavio si u svlačionici? - Da, nisam mogao da nađem moje cipele.
Pa, svi smo sada ovde.
Šta ima za večeru?
To je dobro pitanje.
Spremiću nešto. Tvoj tata je na sastanku.
U redu. Kada mama dolazi kući?
Ne znam, ali kladim se da ima plan!
Da.
Idemo!
Džordžet...
Džordžet, napredak je samo 5.000 $ više. Samo idi u kuću sa boljim izdavačem.
Dobro, ne... Sada se vrtimo u krug.
Munroe je pravi izdavač za ovu knjigu.
Ne...
Iz svih razloga o kojima smo govorili!
Kako je prošao tvoj susret sa Paralelnom štampom?
Da. Pomerio sam to do četvrtka. Džordžet je imala još jednu od svojih kriza.
Nisam mogao da je skinem sa telefona!
Šta se dogodilo?
Pa, ona ima dve različite ponude od izdavača u Velikoj Britaniji,
i ne može da se odluči.
Ona nema nikoga drugog da razgovaram o nečemu takvom
osim njenog bivšeg muža? - Hajde.
Posebno jer je njena nova knjiga o našoj vezi i kako joj je upropastila život.
Dobro, vidi. Žao mi je. Žao mi je što sam ti upropastio dan, u redu?
Nije samo moj dan. Tu je i moj student.
Komiko. Ona je krhka osoba.
I ja sam ugovorila sastanak sa njom
kako bi razgovarali o potencijalnom sastanku sa kompanijom za igračke.
Ali sam morala da otkažem taj sastanak jer si ti imao sastanak,
a ti onda nisi ni otišao na sastanak sa izdavačem
jer si razgovarao sa Džordžet o njenim dilemama!
I zašto niko ne razgovara sa mnom mojim dilemama?
Jer nikada nisi u dilemi, dušo.
Hajde. Ako i jesi, trebalo bi da se izvučeš sama.
Jesam li toliko sposobna
da ne zaslužujem nikakvu pažnju, je li tako?
Točak koji škripi dobije mast, a kaktus nikada vodu?
Dođi ovamo. Dođi. Dođi. Dođi.
Treba da počneš da razmišljaš o sebi kao o neophodnom.
Dobro, pre svega, ja nisam. Ja sam totalno nepotreban.
Mislim, na praktičnom nivou, tebi bi bilo dobro bez mene.
Da li shvataš da je Pol lažirao povredu skočnog zgloba danas
zato što je hteo da ti dođeš po njega u školu, a ti se nisi ni pojavio?
Kako to misliš?
Otrčao je kad sam ga pitala da proveri Džastin. Zaboravio je.
Pa, to je čudno. - Ne, to nije čudno.
Hoćeš da znaš zašto? Jer je njegova majka sada u Rejkjaviku
na proučavanju majčinskih tehnika islanđana.
Potrebna mu je pažnja njegovog oca.
A i meni.
Hajdemo odavde zajedno, samo mi. Čim se Džordžet vrati.
Molim te?
Ja ću početi da se durim više.
Džordžet će ti dati tutorial. Ona je dobra u tome.
Sa kim si sedela na užini?
Alison. - Megi?
Zdravo! Zdravo Gaj!
Zdravo. Ovo je moj prijatelj Gaj.
Je li to...
Ne! Ne! Ovo je Lili. Udala sam se.
Trebalo je da ti kažem.
Upoznala sam muža otprilike u isto vreme kad si mi dao uzorak.
Kako si? - Intenzivno. Intenzivno.
Upravo sam čuo da će se Vhol Fuds promovisati moje krastavce nacionalno, pa...
Da, moraćemo da proširimo proizvodnju pod hitno!
To je neverovatno.
Dakle, ja samo rukovodim poslom.
Sklonio sam se od haosa u fabrici.
Pa... imaš li još uvek one Bavarske krastavce?
Naravno. Oni su naši najpopularniji krastavci.
Pa, hajde da... mogu li da kupim teglu? - Da!
Kada ćemo jesti krastavce?
Uzmimo krastavce. Da vidimo kakvi su.
Zvuči dobro. O moj Bože.
To je najveća tegla krastavaca koju sam ikada videla.
Koliko ti dugujem?
To je svadbeni poklon. - Hvala ti.
Zdravo! U redu, idemo. - Zdravo, Lili!
Odnećemo naše kisele krastavce kući.
Drago mi je da si ti ti.
Drago mi je da si ti ti, viglet. Ćao!
Zdravo.
Još je toplo.
Hej, Džordžet je otkazala svoj put.
Dakle, ona će uzeti decu sledeće nedelje.
Ja sam gospođa Džefris, zar ne?
Ja sam bezbojni, efikasni poštar u koga si se zaljubio
jer ti on u mnogome olakšava život.
Bio sam sa gospođom Džefris pre nego što smo se upoznali.
Da, pa, pretvorio si me u nju, onda.
Bar ja nemam brkove.
Još uvek.
Želiš li da čuješ svoj horoskop?
Ne.
Prestravljena sam od toga da prestajem da ga volim.
Kao, stvarno prestajem.
Felicija i ja se zaljubljujemo i odljubljujemo skoro svake nedelje.
Ne možeš biti takav idealista.
Htela sam da mu pomognem da postane pisac fantastike,
a sad sve što radi je da piše,
a roman je dug 500 strana i mislim da ni pola nije gotovo.
Jesi li pročitala sve to? - Veći deo.
Još uvek ti se dopada?
Ona postaje sve više i više komplikovana. - Da.
Misliš li da je moguće biti previše pametan da bi bio pisac?
Nisam čuo za takvog.
Misliš li da nešto nije u redu sa mnom?
Nije u redu sa tobom?
Da, da imam predispoziciju da se uvek ohladim u ljubavi.
Možda. - Zaveži!
Šta? Da! Ne! - Stvarno? Misliš da imam predispoziciju?
Ne! Da! Ne znam! Ne znam.
Možda! Ne, ne, nemaš. Znaš šta?
Možda jednostavno još nisi upoznala pravog momka.
Pitaj Feliciju. Ne pitaj mene. Nisam onaj pravi.
Da li ona ikada šeta?
Maks? On mora da završi tu knjigu do petka.
Da li on ikada šeta? Da. On je kapiten fudbalskog tima.
Šta je to? Stoni fudbal? - Ti si smešna.
Biću iskrena sa vama.
Ova knjiga je rođena iz bola.
Moj suprug, koga sam, ne stidim se da kažem, volela svim srcem,
iako smo imali težak odnos,
imao je aferu sa mlađom ženom, ostavio me i osnovao novu porodicu.
I ono što sam prikupila iz ovog izuzetnog mučenja
su misli da je to čin izdaje za mene kao ženu
izazvale su u meni antropologa.
Moram da se zapitam,
da li je savremena opsesija za ekskluzivnim posedovanjem
uništila naše šanse za bračnu sreću?
Izvinite.
Megi?
Da! Ćao.
Prepoznala sam te prema slici na Džastininom telefonu.
Htela sam da... htela sam da vidim tvoju prezentaciju. Bilo je stvarno...
Želim da ti se zahvalim što si se dobro brinula o deci dok me nije bilo.
Znam da je to bio teret. Cenim to.
Nema na čemu. Oni su divni klinci.
Trebalo bi da se nađemo nekad.
Osećam da sam bila prilično detinjasta oko svega ovoga.
Moramo se suočiti sa činjenicom da ih podižemo zajedno, nas troje, da.
Volela bih to.
Nazovi me ponekad.
Lako ćeš naći moj broj.
Kupila si knjigu? - Nisam mogla da odolim.
Da li nam je potrebno da bude potpisana? - Mislim da jeste.
Džordžet je fascinantna. - Stvarno?
Da. Ona je topla i moćna
i šarmantna sve odjednom i vidim zašto je toliko opsednut njom.
Ne mislim da je "lako živeti sa" na toj listi, ipak, znaš.
Sviđa mi se.
U stvari, dopada mi se! Ja sam takva glupača.
Mislila sam da spašavam Džona od ovog monstruoznog egomanijaka,
da bi mogao da konačno završi knjigu.
Mislila sam da znam kako da mu pružim bolji život, i da će se sve srediti.
I on je potpuno zaljubljen u sebe,
dok ja radim sve praktične stvari i zarađujem novac, povrh toga...
Da nije bilo Lili, rekla bih da sam napravila strašnu grešku.
Šteta je što ne možeš da ga vratiš njegovoj bivšoj supruzi. Zar ne?
Mrzim prokelj.
Pomalo je težak.
Dakle, sad odgovara otmičarima da sklone male zatvorenike.
Zar nisi uzbuđena što ćeš videti mamu?
Naravno da sam uzbuđena što ću videti mamu.
Samo mi je muka što nikad ne znam gde su moje stvari.
Ne mogu da dočekam da imam decu tako da mogu da ih zezam.
Ponekad se pitam nije li po malo dosadna.
Šta ona radi? - Ona je fina.
Ti si kao pas. Voliš svakog ko te hrani.
Nije istina.
Žao mi je. Ima li nekih problema?
Ne, samo ne mogu da verujem
da sam našla slobodno parking mesto baš ispred kuće tvoje mame.
Ideš li unutra? - Samo da se javim.
U redu.
Zdravo. - Zdravo.
Zdravo!
Zdravo, Megi.
Zdravo. Džon ima sastanak, pa me je zamolio da ih odbacim.
Uđi. - Hvala.
Pa, napravila sam vam fine grickalice.
I dozvoljeno vam je da gledate
jednu epizodu nečeg groznog dok jedete.
Grickalice su već u zdeli.
I bez svađe oko toga šta je to, Pol. - Dobro.
Htela sam da napravim kafu? Ili čaj? - Kafa bi bila sjajna.
Tvoj stan je stvarno lep.
Kućište Kolumbija.
Stavila sam puter u moju.
Ubija popodnevnu želju za šećerom. - Super.
Divna fotografija. - Da.
Hvala.
Tako je dobro da se konačno upoznamo.
Neću se pretvarati da me košta nešto.
Naravno.
Nisam izveštačena. - Ni ja.
Prezirem ulogu odbačene žene. Neću da je igram.
Ti nisi. - Nisam?
Ne, ti si još uvek u tako dubokoj vezi sa Džonom.
Uspeli smo da ostanemo prijatelji, to je istina.
Pa, i vaši telefonski pozivi. - Zar ih ne odobravaš?
Ne.
Brak je prestao, ali ipak smo još uvek zajednički roditelji.
Pa, mislim, to nije samo roditeljstvo.
Vi se čujete telefonom, kao, nekoliko puta dnevno.
Nemoj me pogrešno shvatiti. Mislim da je to super.
Tako da ja...
To je samo...
Da?
Pa, očigledno je da si još uvek zaljubljena u njega.
Šta ti dođavola to izvodiš?
Džon i ja smo u nevolji.
I mislim da je ne shvata u kolikim smo problemima,
ili ne želi da zna.
A onda, kad sam te videla na prezentaciji,
shvatila sam da bi mogla biti prilika,
nekako otvaranje
da vas dvoje budete ponovo zajedno.
Vidim. Vidim.
Znači umorna si od vaše male afere? Završila si sa njim.
Sad želiš da se uveriš da ne osećaš krivicu
tako što ćeš nas sve izmanipulisati u nekakav apsurdni srećni kraj.
Upoznala sam puno kontrolisanih nakaza u mom životu,
u stvari, mislila sam da sam ja jedna, ali, pored tebe se osećam kao amater.
Nisam htela da te uvredim.
Imaš li pristojnosti da ga napustiš
i suočiš se sa činjenicom da si otrovala moj život i život moje dece,
i verovatno Džonov život svojom sebičnošću.
To je tvoj teret. Zaslužila si ga.
Čekaj malo.
Ako ste imali takav savršen brak, zašto je Džon bio jadan?
Zanemarivala si ga i koristila si ga, i nisi veovala u njegov talenat.
Ako sam tako strašna,
zašto pokušavaš da me ponovo spojiš sa njim?
Zato što mislim da, u stvari,
iako ja mislim da si prilično zaljubljena u sebe i izuzetno zahtevna,
da mu to treba. To ga drži u ravnoteži.
Da će ga razmišljanje o tebi zaustaviti da razmišlja samo o sebi.
Odlazi. Odlazi. Odlazi.
Odlazi? Hoćeš da odem. - Odlazi iz moju kuću, odlazi.
Ok, ja odlazim. Okej izvini. - Odlazi, odlazi.
Nikada nisam bila tako ponižena u mom životu.
Osećam se tako loše.
Šta sam mislila?
Možda imaš psihičku epizodu. - Ali to je bila tako dobra ideja.
Znaš, život ne funkcioniše tako, ti si naivna.
Ne možeš uzeti sve stvari i vratiti ih nazad u kutiju.
Bože, mislim da ti je potrebna pomoć.
Zašto si tako neprijatan? - Zato što me nerviraš!
Cela stvar me nervira. - Zašto?
Zašto ne možeš da ostaviš svog muža kao svako normalno ljudsko biće?
Zato što bi bilo takva šteta. - Gubitak!
Ti si takav redar. Nije gubitak. On nije parče papira.
Ljubav je zbrka. Ona je nelogična, rasipnička i ona je haos.
I ostavlja ove labave teme koje se svuda pojavljuju.
Ali ti, voliš da su stvari lepe i uredne, čiste i etičke.
Ali ti si zajebala to čim si se spetljala sa oženjenim čovekom.
Nisi mi baš prijatelj sada.
Da, jesam. Ja jesam tvoj prijatelj. Ovo je tvoj prijatelj.
Iskren sam sa tobom.
Dobre namere. Sve je u dobrim namerama.
Mala gđa Kveker Dve cipele će uraditi pravu stvar.
Ali uvek nekako zezneš stvar.
Jebi se. - Da, jebeš mene. Fino.
Samo sam iskren. Pokušavam da budem prijatelj.
Ne dolazi ovamo i... Kako bojice...
Hej, Megi. Hej, žao mi je. Hej, hej, Megi.
Hej, žao mi je. Žao mi je. Jel' u redu?
Mislim, šta je sa Lili, a?
Očevi su dobra stvar, takođe.
Znam to. Znam to,
ali isto tako strahujem od njenog odrastanja unutar mrtvog braka
kao i njenog odrastanja u kući bez oca.
Deca mogu reći kad se ljudi pretvaraju.
Ne znam. To je teško pitanje.
Žao mi je.
U redu. - U redu.
Ok, ok, ok.
U redu.
Da, molim te. - Da, molim, šta?
Da, molim te, ja bih da uradim nešto.
Samo mi. Ako je ponuda i dalje dobra.
Imaš li nešto na umu?
Ne znam. Možda lokalna avantura.
Zdravo. Moje ime je Džoni Harding.
I nadao sam se da razgovaram sa Vangom. Je li on dole?
Ostani ovde.
Hej, hej! Džoni Harding. Da, hvala. Hajde.
Moj tata me je nekad vodio u vlasnikov stari stan.
Žao mi je.
Šta je u tome? - Samo popij, Ok?
Ovo je za sve žetone.
Pobedili smo! Pobedili smo!
Trebalo bi da ti donesem lulu.
Ponašaj se kao da znaš šta radiš.
Je li dobro? - Da.
Stvarno? - Ne.
Ne! Molim te ne! Gde su otišli?
Udavi moju tugu. - Uspori sa tim.
I pre nego što... hvala.
Imaš li sobu za večeras?
Da li je ovo hotel?
To jeste hotel, ako znaš da je hotel.
Hvala. Koliko ti dugujem?
50 $. Imam 50 $.
Bože! Moj Bože!
Skidaj se!
5! - 4!
3! - 3.
2. 1. - 2. 1.
Skidaj jebene helanke!
Jesi li ikada poželeo još jednu bebu?
Samo pokušavam da završim ovu knjigu.
Mislim da ću ja morati da odbijem, znaš.
Mislim, četvoro dece bi bilo mnogo.
Šta?
Mislim, ne bi ni primetio. To je samo još jedno dete za tebe da ga ignorišeš.
Kako možeš tako nešto da kažeš?
To je istinita stvar. Džon.
Mislim, ja te podržavam dok pišeš ovu knjigu.
Shvatam. To je u redu, prihvatam to.
Ali osećam se kao tvoj pripravnik ili dadilja.
Vidi, Megi. Za ime Boga... - A ti čak i ne...
Ti si omogućila sve ovo, u redu? Dala si nam svima posao. I ja radim svoj posao.
Moj posao je da napišem knjigu. To je ono što ja radim.
Znam da je to ono što radiš. - Da!
Dakle, ne možeš se naljutiti kad svi samo igramo svoje uloge u savršenstvu.
Da li ti se uopšte više sviđam?
Šta to pokušavaš da mi kažeš, a?
Zvuči kao bi trebalo da ja tebi postavim to pitanje.
Hoćeš da nosim tvoju torbu? - Ne. Mogu sama, hvala.
Mogu li da sednem? - Da.
U decembru, prisustvujem konferenciji u Kanadi
iz fikto-kritičke antropologije.
Fikto-kritička antropologija je Džonovo polje.
Znam.
Pozvana sam.
Stvarno? - Nemam razloga da ti verujem.
S druge strane, nemam apsolutno ništa da izgubim.
Mogu lako da sredim da Džon ima izlaganje na konferenciji.
Misliš li da bi prihvatio?
Žižek govori. On voli Žižeka.
Pozvali su me da dam rad za konferenciju.
Stvarno? To je odlično!
Da, osim što je gore u Kvebeku. Tako da ne mogu da idem.
Ne, moraš da ideš! - Zašto?
Zato što mislim da bi ti stvarno mogla koristiti pauza.
Da, pa...
Džordžet je van grada te nedelje, takođe, znaš.
Tako da ne mogu da te ostavim samu sa decom.
Naravno da možeš. Biću dobro.
Pa, Žižek govori.
Žižek? Ti voliš Žižek. - Da.
Kako znaš?
Mislim da si ga pomenuo.
Hej.
Izvinite!
Džon Harding?
Čitam "Rituale robnog fetišizma" i "Zadnji deo carstva".
Da, kako ti ide?
Sjajno je. Svi smo došli ovde da čujemo vaše izlaganje.
I Žižek. Očigledno. - I Žižek, u pravu. Očigledno.
Ovo je malo fetiški,
ali biste li mi potpisati knjigu? - Da naravno.
Kako se zoveš? - Al.
Hvala. - Al? Čuvaj se.
Čudno da te srećem ovde. - Šta radiš ti ovde?
Samo predajem rad, znaš.
Jesi li mi pisala da ćeš doći ovde?
Mislim, sećam se da si odlazila iz grada, ali...
Ne znam. Nemam pojma.
Je li ti žao što si došao?
Ne, dovoljno je veliko za oboje. Zar ne?
Stvarno dobro izgledaš. - Osećam se dobro.
Lepo je ovde, zar ne?
Jeste. Jeste. Vazduh je super. Do sada.
Mogu li da sednem? Ili je bolje da se ne družimo?
U redu je. Zašto da ne? Mi smo prijatelji. - Naravno. Naravno.
Ovo je Debi Vasermen. Sa Jejla.
Zdravo, Debi. - Drago mi je da smo se upoznali.
Da li ti je Megi rekla da smo se upoznale? - Da. Ona je zaista uživala da te upozna.
Ona je zanimljiva osoba. - Stvarno misliš tako?
To je veoma iznenađujuće. - Nisam znala da imaš vremena da se iznenadiš.
Znaš, ti zamišljaš stvari kako tvoj rival izgleda.
Ali ona više nije moj rival.
Dobro.
Pol mi je rekao da ga je Megi naučila
da napravi figuru 8 pre neki dan kad su bili na klizanju.
Bio je veoma ponosan. - Ona je tako dobra s njim, znaš.
Da. Zvuči kao veoma sposobna osoba.
Ona je prirodna majka.
Zvuči kao divan partner za tebe.
Možeš li me izviniti? Moram da telefoniram.
Zar nećeš da jedeš?
Nisam baš gladna. I mislim da si možda u pravu.
Možda je greška ako se družimo previše.
Završićemo nervirajući jedno drugo.
Komiko je dizajnirala prvu patentiranu lutku sa izmenjivim unutrašnjim organima.
60% dece ima strah od smrti.
I Komikin plan je da ublaži njihove strahove o telu
pomažući im da vide šta je unutra.
Oni mogu da nacrtaju organe.
Ali svi elementi su potpuno perivi.
Zato mislimo da će ovo zaista interesovati roditelje
zainteresovane za igračke na bazi braka.
Mislim, znanje... igračke zasnovane na znanju.
Nema grejanja. Jebeni Internet ne radi.
Generator je eksplodirao, ili tako nešto. Moje baterije su pri kraju.
I vidi ovo, u redu? Pogodi ko je ovde.
Džordžet!
Stvarno? To mora... Kako je to?
Ne znam mislim, njeno raspoloženje odgovara vremenu.
Žao mi je.
Kako su svi tamo? - Mi smo dobro. Svi su super.
Pa, ne mogu da dobijem nikakvu informacije o tome kada će aerodromi biti otvoreni ponovo.
Dakle, izgleda da sam ovde zaglavljen!
Mislim, oni iznose krplje za sneg, što je, za mene, zloslutno.
To je dobro. To je stvarno lepo.
Volim te puno.
Koliko? Čekaj, znam. - Koliko?
25, 362.
Upravo koliko! To je tačno.
Želim da živim u balonu.
I ja.
Ali hoću svoj mehur.
Da, to je u redu. Može svako imati svoj mehur.
Tata ima svoj balon. - Mogu da vidim tatu u balonu.
Dobro sam.
Tipično.
Možemo pratiti tragove natrag.
Ništa ne zaista izgleda poznato, zar ne?
Znaš, saopštenje koji si dala juče je bilo sjajno.
Nisam ni znao da radiš u tom pravcu.
Pretpostavljam da nisi video ništa što sam napisala u zadnje vreme.
Ne, nedostaje mi to!
Stvarno?
Voleo sam to. Znaš, da dajemo jedno drugom naše stvari.
Zaboravi na mene.
To saopštenje koje si dao juče je hit konferencije.
To su samo sve stare ideje.
Izmenio si taj deo na de Tokevilu.
Ništa kao tvoj. - Tvoj rad je tako svež.
Niko ne razotkriva robni fetišizam kao ti.
Ijao!
Radiš li još uvek na romanu? - Da.
Kako ide? - Dobro.
Džone?
Ne želim da te vređam oko tvojih fikcija.
Samo sam ponosna na akademski posao koji si uradio.
Ovde vidiš koliko to mnogo ljudi vole.
Pa, ja ne napuštam ništa.
Hajde. Ne želim da se prehladiš.
Šta je to? - Imam nešto da ti kažem.
U redu. Šta?
Žao mi je.
Za šta? - Što sam bila tako sebična.
Što te nisam slušala, šta ti je potrebno,
što nisam ulagala u tvoj rad.
Ne moraš to da kažeš.
Mislim da sam bila zaslepljena uspehom, promovisanjem svog imena.
Prestala sam da obraćam pažnju na tebe, nas, na naš brak.
I sad dak imam uspeh, to je kao da sam izašla iz tunela.
I nadam se da ću u budućnosti, biti manje zaljubljena u sebe.
Ako ikada dobijem još jednu šansu u ljubavi.
Šta to pričaš? Naravno da ćeš dobiti još jednu šansu.
Misliš? - Da. Hajde!
Siguran sam da nas čekaju.
Hoćemo li umreti ovde?
Ne, Bože...
Halo!
Upomoć! - U redu je.
Upomoć!
Hej, svi vi francusko-kanadski ljudi!
Nemamo jebenog pojma gde smo!
U redu je.
Izgubili smo se.
Hvala.
Trebalo bi da pevaš!
Pisao sam na svoj način predugo uz svoju guzicu, da ne vidim izlaz.
A cela priča je dosadna do smrti.
Onda prestani da pišeš.
Ne, ne mogu. Osećam da kao ako ne uradim neku vrstu remek dela, znaš,
Megi će odustati od mene. Ta knjiga je veliki deo toga što se zagrejala za mene.
Moram ti reći, Džordžet.
Ako sam naučio jednu stvar u poslednje tri godine,
to je da nisam jebeni romanopisac! Nisam!
Ako te zaista voli,
ona će te voleti bez obzira da li si romanopisac ili đubretar.
Ti si me volela tako, zar ne?
Otvorili su aerodrom! Možemo ići kući sutra!
Bolje idi da se spakuješ.
Ne želim da idem.
Ne želim da te ostavim.
Džone... - Samo sam...
Želim da toliko, da ne mogu da razmišljam ni o čemu.
To je kao da se zadnje tri godine nikada nisu dogodile.
Ili da sam halucinirao. - To se dogodilo. Sve se dogodilo.
Znam. Znam! Znam!
Moramo biti realni. Sneg se topi.
Džone,
ima nešto što bi trebao da znaš.
Šta to?
Jesi li zažalio? - Mi pripadamo jedno drugom.
U stvari, za mene, bilo je to za jednu noć.
Ozbiljno, promenila sam se.
Znam sada da mogu da živim bez tebe. Samo ne želim to.
To je dobro.
Volela bih da sad pročitam tvoj roman.
Stvarno? - Znam da imaš kopiju.
Vidla sam da obeležavaš jednu.
Pazi šta želiš.
Zdravo! - Zdravo. Gde je Lili?
Felicija ju je odvela na čas plesa.
Kako je prošlo tvoje saopštenje? - Bilo je sjajno.
Mislim, nije sjajno. Bilo je dobro posećeno. Bilo je smeha.
Dobro. Kako je prošlo sa Džordžet?
Na kraju se otkravila. - Dobro.
Treba da ti kažem nešto.
U redu.
Znaš da smo bili zavejani? - Da. Znam to.
Pa, Džordžet i ja smo proveli zajedno čitava dva dana.
I tako da je cela ta
atmosfera, znaš,...
Sam počeo da razotkrivam stvari, znaš.
Stare stvari.
Dobre stvari ili loše stvari?
Ne znam.
Ali
Emocionalne.
Nostalgične.
Iste stvari. - Iste kao šta?
Jebi ga. Jebi ga. Jako mi je žao.
Šta se dogodilo?
Džordžet i ja smo spavali zajedno.
Džordžet je bila u pravu. - Oko čega?
Trebali smo...
Trebali smo samo da imamo aferu.
Megi, ne govori to.
Bio si u tako lošem položaju...
Šta je sa Lili? - ... u vašem braku.
A onda sam ja došla. - Šta je sa Lili?
Znam, znam.
Hajde, ono šta smo imali bilo je stvarno. - Tako je.
Kada sam te upoznao, bio sam izgubljen.
Bio sam u jebenom haosu, u redu?
Bio sam tako nesiguran, i spasila me, u redu?
Spasila si me.
Sada, ja ne znam šta da radim. Ja...
Znaš šta ćeš da uradiš. - Ne, ne znam.
Samo se vrati Džordžet.
Stvarno?
Ako je voliš. - Ja... misliš?
Sranje. Jebi ga.
Ne znam šta da radim.
Trudim se i ja, takođe, samo kad u školi to uradim,
obično padam na pod.
Ali, kad to uradim... - Hvala.
nakon dugo vremena, sve samo prođe, "Da."
I onda posle, kao pet sekundi svi, totalno me ignorišu.
A onda ja kao, "Hajde." - Šta ti radiš ovde?
Slučajno sam naleteo na tvoju mamu u školi.
Oboje smo mislili da je naš red da pokupimo Pola.
Da! To je tako smešno!
U svakom slučaju, a onda me tvoja mama blagonaklono pozvala da...
Jesi li završio? - Večera.
Vi društvo zaista treba da naučite kako da koordinirate svoje obaveze.
Da, dobro. Znaš, nema štete po nas ako provodimo vreme zajedno, kao porodica.
Osim ako to nije poenta razvoda?
Da niste više porodica?
Divno se videti sve! Džastin, uradi svoj domaci!
Mama?
Šta je, Pol dušo?
Gladan sam! - Samo što si jeo!
Šta mogu da uzmem?
Možeš uzeti tanjir salate,
krišku sira i jabuku.
Možeš li da isečeš jabuku? - Zamoli Džastin!
Ona je zauzeta!
Ovo je smešno. Moram da idem. Moram da idem. - Gde ćeš odsesti?
Ne znam. Pozvaću neke prijatelje i probaću da izbegnem hotel.
Moramo im dati vremena da se prilagode.
U redu, Pol, dolazim da ti isečem jabuku.
Hej, Džonatane.
Ne znam jeste li se ljudi, znaš, vratili ili ne.
Ali, slušaj, ako jeste, pozovi me, u redu?
Mislim... Hej, Ben ne znam da li je tvoj kauč još slobodan.
Ali mogu da donesem pivo!
Felicija. Hvala Bogu da si kući.
Zdravo, kako si?
Ne tako dobro.
Znači već vam je rekla, ljudi? - Pa, ona...
Je li te zvala? - Ne, ona je mene zvala.
Ne mislim da je razgovarala sa Tonijem. On je bio napolju ceo dan.
Šta je rekla? Je li sve u redu kod nje? Misliš li da će biti u redu?
Šta je ovo... - Znaš Megi, ona...
Ona se brine o sebi. - Znam. Znam. Znam.
Ona vodi računa o sebi ceo svoj život.
Mislim, ona je emotivna. - Da, tako je... samo...
Sve izgleda tako nestvarno.
Znam... samo...
Vidi, mislim da treba da budeš iskren. - Pa, naravno...
Mislim, trudim se da budem iskren. - Znaš, kad ti možeš.
Mislim, to je... mislim... ja sam iznenađen!
Znaš, mislim... - Slušaj, ja znam, mislim, ne znam...
Ne znam, ali mogu samo da zamislim.
Džone! Zar ne bi trebalo da budeš u Kanadi? - Ne, on je ovde.
Da, ja sam ovde. Imali ste suđenje? - Da.
Pobedio si? - Razvalio sam ih!
Da? Šta je bilo?
Pokvareni puding. - Pokvareni puding.
Kao, tužba? - Možeš se kladiti! To je ono što moju ženu
drži u postmodernoj koreografiji i mene u samomržnji.
Ura.
Pomaže da se svet i dalje vrti ovde.
Ako ćeš imati takav stav, treba da ideš u krevet.
Ne, ne, ne.
Želim taj vanila viski koji si mi tako nežno dala zadnjeg Božića, Faj.
Stvarno? Jer osećam se kao da si imao toga više nego što je potrebno.
Ne, ne, ne, ne. Ova stvar je kao tečni krek, Džone.
Svideće ti se. Hoćeš li ceo prst?
Ima tri prsta unutra. - Živeli.
Lepo. - Džone...
Isuse. - Šta?
Seo sam na moja jaja.
Mislim da bi trebalo da uradiš nešto sa jajima kao onaj glumac. Kako se ono zove?
Znaš, očigledno to je kao nekoliko šavova, a onda...
To je kao podizanje jaja.
Džon, ima li vesti? - Nisi razgovarao sa Megi?
Ne. Bio sam do kolena u pudingu.
Pa... - Da, reci mu.
Pa... Džon i Megi...
Ne, reci mu. - Žao mi je, u redu.
On i Džordžet... - Šta? Kao, uspelo je?
To je ludo.
Šta je uspelo?
Kako to misliš?
Šta ono kažu o piću i sisama?
Jedna je premalo, a tri su previše.
Ne treba da pijem. - Ti nisi pijanica.
Nisam pijanica. - Sranje.
To je ono što je Džordžet pokušavala da mi kažeš o...
Ne, ne, ne.
Toni. - Možda su pokušali da ti kažu...
Vi ste mi ljudi smestili?
Ne! Ne! - Bože, ne!
Ne, niko nikome nije smestio. Smeštanje je tako jaka reč.
Nemoj da govoriš "smestili."
Džone?
Je li to bio test?
Da li je to to? Da vidiš da li sam i dalje zaljubljen u Džordžet
kao što si tajno sumnjala?
Mora da si veoma srećna sada.
Osetila sam da ćemo raskinuti.
Imala sam osećaj da si još uvek zaljubljen u Džordžet.
I ispostavilo se da jesi.
Pa, šta je sa Lili? Našom ćerkom.
Kako se ona uklapa u tvoju malu šemu? - Ako ćemo da prekinemo,
najbolje je da samo to radimo sada, tako da je ovo sve što će ona znati.
Ali nisam hteo da prekinemo! Nisam želeo to!
Prvo, između ostalog, zato što sam posvećen našem braku!
I zato što imamo dete zajedno. - Ali ne zato što želiš da budeš sa mnom.
Je li to sudbina što si odabrala mene?
Da se odbijaš kroz oblasti u tri države, i samo uništavaš porodice?
Ne prihvatam to, u redu? Nisam to odabrao.
Ne mogu da verujem da si učinila da se osećam toliko krivim što sam te izdao
i uništio naš brak, kad si ti isplanirala celu ovu stvar.
Izmanipulisala si me sa mojom bivšom.
Vas dvoje ste se dogovorili da me pošaljete na tu konferenciju,
kao da sam neka vrsta apsurdne lutke.
Pogodi šta? Ova mala marioneta seče svoje konce.
Možete obe da se jebete.
Ti i Džordžet nikada niste ni prestali da budete zajedno
svo vreme dok smo bili u braku. - Šta?
Mislim, da, znam da si mislio da je gotovo, ali nije bilo.
I ovo je dokaz. Samo budi iskren prema sebi.
To je ono što si želeo. - Ne, Megi, ne.
Šta ti hoćeš? To je pitanje. Šta ti hoćeš, Megi Hardin?
Želim da živim pošteno.
Daleko si od sjajnog starta. - Ne želim da budem u braku koja je laž.
Ne želim više da hodam na prstima oko vaše diskonekcije.
Uradio sam ono što sam mislila da je ispravno. - Pa, veoma si moralna.
Pa, ti si onaj koji je spavao sa nekim drugim.
Odjebi više sa tim. Odjebi sa tim.
Gde ćeš?
Nemam pojma.
Šta je sa decom?
Ti i Džordžet ste tako dobri saigrači.
Napravite strategiju oko toga?
Viglet...
Napravila sam veliki nered.
Napravila si nered? - Da.
I ne znam kako to da počistim.
Ali zašto nisi koristila sunđer?
Samo zaboravi.
Saznao je. - Kako?
Moj prijatelj, Toni. Bio je pijan i izlanuo se.
Bilo je neizbežno. Skoro sam mu i sama rekla nekoliko puta.
To je bila tragična greška u mom planu.
Gde je?
Ne znam.
Mislim da mu je sad stvarno muka od oboje sada. Uglavnom mene.
Džordžet. Ne znam šta da kažem.
Ti si čudna osoba.
Postoji nešto tako čisto u tebi.
Znaš, i pomalo glupo.
I to je neka vrsta nevinosti.
Znaš, tako nesvesna.
Ne mogu da odolim. Sviđaš mi se.
Ne krivim te. Samo nisam trebala da ga ponovo pustim u moj život.
Borila sam se protiv toga, čak i u Kanadi. Ali tamo je pao sneg.
Taj dosadni, dosadni sneg.
Samo smo opet prišli jedno drugom.
Želela sam svog muža nazad. - Ne moraš da ga izgubiš.
Znaš šta? Ako ga vidiš, reci mu od mene da se jebe.
Reci mu to! Odjebi, u redu? Draga, hajde.
Ako želiš da uzmem decu nekoliko dana...
Ne, stani. Prestani da se brineš o svima svo vreme.
Ne, to nije nikakav problem. Plus, oni su navikli na mene, zar ne, Džastin?
Možeš li samo da mi kažeš šta se dešava?
Tvoj tata i ja smo imali veliku svađu i on je otišao na neko vreme.
Hoćete li se pomiriti? - To je kompleksna situacija.
Jesi li tužna? - Ne.
Ljuta?
Vi ljudi nemate pojma šta radite, zar ne?
Mislim, nemate plan.
Da li postoji?
Šta je sa tobom?
Džastin, jesi li našla punjač? - Da, da.
Gde je moja naučna knjiga?
Ne. Jesi li spavala malo? - Možda dva sata.
Vrati se u krevet. - Ne, ne. Pomoći ću ti. Vratiću se kasnije.
Ali mi smo dobro. Mi smo dobro. - Želim da pomognem.
U redu. Dobro.
Lili, hajde da ti obujemo cipele.
Džastin, sećaš li se svog košarkaškog dresa? Oprala sam ga.
Presavijen je!
Obroci su na pultu.
I prošlo je petnaest, tako da ćemo zakasniti.
Ne mogu da nađem ni jedne moje čarape. - Samo proveri u korpi za veš.
Sve su prljave. - Samo ih obuci.
U redu! Spremni smo za polazak. Hajdemo svi.
Megi? - Da?
Samo uzmi sve svoje stvari i ja ću biti tamo za sekund.
Čekaj!
Pol, možeš li da se pređeš preko tako da možemo da uđemo.
Zdravo! - Zdravo!
Da li nešto gori?
Ne.
Zdravo, draga. Zdravo.
Zdravo.
Hvala Bogu da je petak. - Znam.
Mislila sam ako odvedemo svu decu na klizanje,
onda možeš da vodiš Džastin na taj film. Jer mislim da bi se Pol uplašio.
Ne, neću! - Ne brini.
Odvešću tebe i Lili na nešto drugo. Zašto ne vidimo šta se daje?
Džastin, gde je hanzaplast?
Jesi li se čula sa Džonom? - Jesam.
Prodao je auto i kupio motor. I vodi nas na Džajentse u nedelju.
Zaboga. - Gde živi?
Ne znam. Ali mogu da ga pitam kad budemo na tribinama.
Džastin, možeš li da odvedeš Pola da gledate TV? - Hajde.
Šta je to?
Samo mislim da ako se vidite opet...
Ne, ne. Nema više ideja provodadžisanja.
Nema više ideja, tačka.
Licenca na mišljenje ti je oduzeta.
Neću se više nikada mešati u ničiju sudbine. Čak ni moju.
Postaću potpuno pasivna,
neinterventna
Budista.
Ali mislim da, ako ga samo vidite, vi društvo samo...
Moraš da zaboraviš ovo, Megi.
Ova priča ima svoj impuls, bez tebe. Uvek je tako.
Muka mi je od toga šta sam ja.
Stvarno bi trebala da probaš kucanje.
Pokušam šta? - Bila sam u onoj radionici biofidbeka.
To je neverovatno.
Ono šta treba da uradiš je, da shvatiš šta je suštinska stvar koju želiš da promeniš.
I onda napraviš neku vrstu izreke.
Kao, za tebe, na primer, "Ja se ne kontrolišem",
Ako je to ono što želiš da promeniš. - Da, to je savršeno.
U redu, "Ja se ne kontrolišem." - Ja se ne kontrolišem.
Ja se ne kontrolišem. - Ja se ne kontrolišem.
Htela si da me vidiš?
Da. Htela sam da ti vratim knjigu.
A gde bi trebalo da raspršim ovo? - Bilo gde je dobro.
Ne mogu da verujem, povrh svega drugog, spalila si moju jebenu knjigu.
Spalila sam primerak knjige.
Verovatno je nisi ni pročitala. - Naravno da sam je pročitala.
Zato sam je spalila. Ti si kanibalizovao naš brak da napišeš tu priču.
Ti se čak nisi ni potrudila da nas prikriješ u tvojoj.
Ne pišem fikcije.
Misliš da si nacrtao naš precizan portret u "Vratite gejšu"?
Ne mogu da verujem da me teraš da se osećam loše zbog grehova mog neobjavljenog rukopisa
a prelaziš preko tvojih stvarnih laži i manipulacija?
Nisam lažov. Ja nikada nisam lagao.
Sada lažem. Ja sam izmanipulisana.
Ponizio sam sebe moralno zato što te tako strašno mnogo voleo.
Možda bi mogao biti ponosan.
Ako me voliš, zašto mi to ne kažeš?
Bio si oženjen.
Džordžet.
Tako da nećeš preuzeti odgovornost za stanje u svom životu?
Ti si samo žrtva naše zavere? - Ja nisam žrtva.
Ja sam samo čovek koji je zajebao ceo svoj život, a sada tražim
vazduh da bih živeo.
Dakle, nema ništa više da se kaže. - Dobro.
Nema drugog razgovora. Okončajmo to tako.
Razlog zašto tvoja knjiga ne valja je da si je previše opteretio alegorijama.
Pokušavaš da koristiš fikciju da bi dokazao tezu.
Tekst vapi za čistim prolazom ekonomske teorije.
Narativno pomešano sa teorijom je tvoja specijalnost.
Neka bude knjiga Džona Hardinga. Mogla bi da bude fenomenalna.
Stvarno misliš tako? - Znam, Džone.
Samo treba da prihvatiš da bude objavljena od strane
Univerzitetske štampe Jejla, a ne od Skribnersovih.
Verovatno će ući u uži izbor za Bateson nagradu.
Možda je čak i dobiješ.
Jebi ga.
Opet si to uradila. - Šta?
Ti me poznaješ bolje od mene samog.
Ponekad poželim da nije tako.
Izgledaš tako dobro na tom svetlu.
Potražiti ove uslove osvetljenja kad god je to moguće, u tom slučaju.
Izgledaš tako lepo. Volim tu Polka Dot haljinu.
Da, ne! - Ne baš.
Mislim da bi bio veliki hokejaš. - Vidi ko je to.
Srećan rođendan, Lili!
U redu, zabavi se, u redu? Imaš li je?
Zimski sportovi ti nisu baš jača strana, zar ne?
To nije fer. Na klizaljkama ne mogu ni da se branim.
Držaću te na ledu do kraja tvog života, u tom slučaju.
Idemo, u redu? - Ne, ne.
Ubrzajmo malo. - Džone! Ne!
Da li ti je ikada palo na pamet da je bi se ovo dogodilo ionako?
Čak i da nisi igrao Titaniju i posipao vilinski prah u njihovim očima?
Naravno da mi je palo na pamet. - Da.
Mislim da nikad nećeš znati jesi li bila ti ili ruka sudbine.
Odlučila sam da prihvatim misteriju svemira,
i prestanem da toliko naređujem svima okolo.
Srećno sa tim, šefice u pantalonama.
On će napisati knjigu o nama jedan dan, i mi nećemo izgledati dobro u njoj.
3.000. 100, 15.000.
Kakvo to 3-godišnje dete voli brojeve toliko?
Je li Džon dobar u matematici? Znam da ti nisi.
Nisam sigurna.
Preuzeto sa www.titlovi.com