www.titlovi.com
Je li?
Ili nije?
Tko je kriv?
Bio sam siroče.
Ambrose me primio.
Bio mi je rođak...
Ali volio sam ga kao oca.
To! Još jedno!
Rekli su: "Dečko treba majku."
No jedina ženska bića u kući bile su kuje.
Dobra kujica! Dobra!
Vratio sam se iz škole.
Daj mi to.
Što sam naučio?
Da ne volim knjige.
Ne volim gradove.
Ne volim mudrovanje.
Sviđalo mi se...
Ovdje.
No Ambrose se razbolio.
Liječnici su ga poslali...
Kreni.
Na sunce.
Tako mi je nedostajao.
Svako sam pismo podijelio
s kumom i njegovom kćeri.
Primio sam pismo! Od Ambrosea! Upravo je stiglo.
A zatim, prošloga ljeta, spomenuo je...
Čizme!
"Moju rođakinju,
a time i tvoju rođakinju.
Udovicu Rachel, izvrsno društvo
koja je ljubazno preuzela obvezu
da mi pokaže sve divote Firence.
Živi na suncu, ali Engleskinja je koliko ti i ja."
Zacijelo je izrazito šarmantna ako je je Ambrose primijetio.
Kako to misliš?
Dosad nisam čula da se divi ženi.
Ima pravo. Tvomu bratiću žene nisu trebale.
Što će mu? Imao je mene.
Koliko godina ima?
Ne piše.
A do jeseni...
"Krasna vijest. Rachel i ja ćemo se vjenčati!
Pristala je.
Takav je blagoslov neizmjerna sreća.
Znam da bi shvatio čim je vidiš.
Sva zrači, dobra je
i vrlo zahvalna družica."
Ubrzo će sve ispremetati.
Nećemo znati gdje smo.
Razmišljao si o budućnosti?
O vlastitome domu?
Zašto bih se, zaboga, bavio time?
Pa... Situacija se promijenila, zar ne?
Kad ih očekuješ?
Nesumnjivo će nas u svojoj neizmjernoj sreći posve zaboraviti.
Jadan Philip. Ponovno se osjećaš poput siročeta?
Nečuven komentar!
Dobro je što je sretan, zar ne?
U tome i jest poenta, zar ne?
Kakva poenta? -Brak.
Zasigurno ubrzo stiže pismo.
"Pisao sam ti nekoliko puta,
ali pazi na mene poput jastreba...
A nikomu ne vjerujem dovoljno da nosi moja pisma na poštu.
Danas je nema kod kuće.
Zato ti ovo mogu napisati.
Tjednima sam bolestan.
Groznica. Užasne glavobolje.
Smuči mi se čim vidim sunce.
A liječnici... Ne vjerujem nijednomu.
Novi, kojega mi je preporučila ona guja od Rainaldija,
nesumnjivo je ubojica. Uvjeren sam."
Tko je Rainaldi?
Nemam pojma.
Smijem li pogledati?
Misliš li da je bio pijan?
Pijan? -Kad je napisao pismo.
Nikad.
Pogledaj.
"Napokon je uspjela.
Rachel, moja muka.
Za Boga miloga, žurno dođi."
Moja rođakinja Rachel
Ima li koga?
Dobar mali.
Vi ste zasigurno Philip.
Očekivao sam vas.
Kako znate tko sam?
Nisam prvi primijetio
nevjerojatnu sličnost s rođakom.
Molim vas, uđite. Pri kraju sam.
Gdje je? -Gdje je?
Zasigurno, dragi momče, znate...
Mrtav je.
Gdje je žena?
Žena? -Rachel. Gdje je?
Otišla je. -Kamo?
Pojma nemam. To je istina.
Kako je umro?
Tumor u glavi. Ovdje.
Liječnici ne dvoje. Utjecao je na njegov mozak.
Kako?
Vika.
Nasilje. Strašno nepovjerenje.
Svi su liječnici idioti, a ja sam, dakako, najveći idiot od svih.
Bacao je stvari, razbijao čaše,
gurnuo je suprugu uza zid te je držao za gušu.
Želi iznajmiti ovo mjesto. Čak ga i prodati.
Vaša rođakinja Rachel, g. Ashley, žena je snažnih... Impulsa.
I strasti.
Izrazito snažnih.
Shvaćate?
Gdje su njegove stvari?
Njegova odjeća, njegove knjige...
Otišla je dan nakon pokopa.
Nevjerojatna kuja.
Rekao sam da joj se radujem.
Zovem se Rainaldi.
Odvjetnik sam vaše rođakinje. I savjetnik.
Nadam se i prijatelj.
Smrtovnica.
Poslali smo primjerak u Englesku.
I izvršitelju Ambroseove oporuke,
vašem kumu, gospodinu Kendallu.
Znate sve o meni. -Naravno.
Ovdje možete vidjeti iznimne stvari.
Uistinu? -Crkve, slike i ostalo.
Ali... -Što?
Čini mi se da vas više zanimaju pivo i lisice
nego renesansa.
Zašto ne?
Ne vjerujem vam ni riječ.
Da sam bio ovdje, uvjeren sam da bi moj rođak bio živ.
I koliko je god pretrpio
boli i patnje prije smrti,
do zadnjega ću to vratiti
ženi koja je to izazvala.
Bio je dobar čovjek. -Neka počiva u miru.
Hvala, Guy. -Neka mu je laka zemlja.
Jericho, daj mi tu prokletinju.
Uvijek si kosio poput curice.
Još govedine, gazda Philipe?
Gazda Philip?
Vi ste sad gazda, gazda Philipe. Vi ste gazda.
Ista oporuka koju sam sastavio prije deset godina.
Ženi nije ništa ostavljeno.
Sigurno? -Da.
Pozorno sam je pregledao.
I popratno pismo gospodina Rainaldija.
Nigdje se ne spominju bilo kakva potraživanja gđe Ashley.
Zapanjen sam. -Zašto?
Dobro znamo da ga je ona otjerala u smrt!
Ne znamo ništa slično.
Ako mislite tako govoriti o rođakovoj udovici,
onda vas, iskreno, ne želim slušati.
Neizmjerno ste sretni.
Naslijedit ćete cijelo imanje na idući rođendan,
prema Ambroseovim željama.
Ne vjerujete valjda u gluposti o tumoru?
Evo smrtovnice
u kojoj je opisana i obdukcija.
Koji bi joj mogao biti motiv?
Kad ništa ne dobiva njegovom smrću?
Da, zašto ne bih vjerovao u to?
Ambrose nije bio moj otac.
Ali bio mi je poput oca.
Zapravo, bio je bolji od većine očeva.
Svima nam nedostaje.
Meni nedostaje.
Znajte da novi gazda Ashley
namjerava nastaviti poput staroga.
U Engleskoj je.
Ovdje je.
Ne bih se brinula.
Jedan pogled i vratit će se u svoju kočiju.
Dobro.
Pogledaj. Prašina.
Može je sama čistiti ako joj smeta.
I smrad. Jesu li se svi psi iz okruga posrali ovdje?
Možda. -Kamo ćeš je smjestiti?
U Ambroseovu sobu? -Ne, ja ću u Ambroseovu sobu.
Ona može u plavu sobu.
Doista?
Prokišnjava li?
Savršeno će joj odgovarati.
Što kaniš s njom?
Suočit ću se s njom.
Naravno, pokušat će se izvući.
Ili onesvijestiti. -Oslabjeti. Teatralno.
Histerizirati. Zar se to ne očekuje od Talijana?
Pa, ona je samo napola Talijanka.
Toliko tjestenine. Bit će predebela da bi se uspela stubama.
Želim pravdu. Za Ambrosea.
Mislim da si živčan.
Uopće nisam.
Želiš li da ostanem? -Kako to misliš?
Želiš li da budem ovdje?
Kad bi trebala doći?
Mislim da mogu sam.
Zbilja si jako živčan.
Samo želim biti sam kad...
Oprosti. -Ne, ne. Nema problema.
Razumijem. -Ne, oprosti.
I hvala.
Na svemu.
Na cvijeću i jer si se ponudila da ostaneš.
Naravno.
Sretno.
I nastoj je ne zadaviti prije večere.
Pobrini se da čeka večeru.
Pazi da trpi glad dok se ne vrati gazda kuće.
Jasno? -Savršeno jasno.
Dobro. Pobrini se za to.
Ovdje je. -Nema prtljage?
Sve stvari gazde Ambrosea u vašoj su staroj sobi.
Gdje je sad? -U svojoj sobi.
U svojoj sobi. U svojoj sobi.
Kaže da je umorna i da će preskočiti večeru.
Gdje su psi, dovraga?
Mislim da su otišli za njom.
Kakva je, za Boga miloga?
Ne znam.
Zaboga, čovječe! Je li debela, mršava?
Visoka, niska?
Ima li drvenu nogu?
Brkove? Ima li bradavicu na nosu?
Ne znam ništa o tome, gospodine.
Gospođa je rekla da ako je želite posjetiti,
nakon što večerate,
rado će vas primiti, gospodine.
Hvala, Seecombe.
To je sve, Seecombe. Hvala.
Slobodno.
Ambrose...
Ispričavam se.
Nisam očekivala da ćete toliko sličiti rođaku.
Možete li sjesti na trenutak?
Želite li čaj?
Dobro, ako želite.
Je li to u trendu? Ondje odakle dolazite?
To je obična šalica čaja.
Čudim se da znaju to pripremati.
Maslac se topi.
Imate... Poližite prste.
Možete pušiti ako želite.
Seecombeu se to neće svidjeti. Nanjušit će ujutro.
Onda ću otvoriti prozor prije spavanja.
Ući će kiša i uništiti novi tepih.
Previše pozornosti posvećujete sitnicama.
Mislio sam da vi marite za to.
Tko to mi? -Žene.
Samo kad nemaju drugoga razloga za brigu.
Čini se da nitko nije bio ovdje
otkako je netko pozvao pratetu Phoebe...
Koja se zaljubila u kapelana koji nju nije volio.
Otišla je u Tunbridge Wells kako bi zaliječila slomljeno srce.
Ambrose vam nije ispričao tu priču?
Ne, nije.
Uzela je stanku koja je trajala 20 godina,
a zatim se ponovno zaljubila na prvi pogled...
U drugoga kapelana.
Bogu hvala, taj joj je uzvratio ljubav.
Da, Bogu hvala. -Umrla je prve bračne noći.
Zaboga! Od čega?
Od šoka, mislim.
Mislim da ste to izmislili. -Nipošto.
Pitajte Seecombea.
Možda bih sutra mogla posuditi konja i malo razgledati uokolo.
Čudan osjećaj, dok sam prilazila kući
i vidjela kako Seecombe stoji pred vratima kako bi me dočekao.
Toliko sam puta to zamišljala.
Sat je odzvonio puni sat kad smo stigli.
Kao da sam čak prepoznala zvuk zvona.
Eto.
Umorni ste. -Nisam umoran.
Napola spavate. -Ne, nisam umoran. Uistinu nisam.
Prestanite biti tako ljubazni i otiđite gore u krevet.
Naravno. Naravno.
Oprostite. Oprostite.
Ja...
Oprostite, ja... -Laku noć.
Da...
Peter Welch.
'Jutro. -'Jutro.
To je Bawdenova livada.
Zatim Kempov potok.
Goveđi park.
Brdo Beacon. -Nemoguće.
A u daljini, izorano,
to je Zapadno brdo, a iza je Istočno.
Što mislite, o čemu smo još razgovarali?
Očito nemam pojma.
Sve je ovo bila njegova strast.
Pa je postala i moja.
Svi će zuriti u vas.
Onda ću i ja zuriti u njih.
Ovdje smo.
Sposobnosti njegova uma
iskorištene su do kraja
usmjerene prema velikom interesu koji posve obuzima.
Njegova pozornost skrenuta je s brojnih slavlja
u koja bi se inače upustio.
A snaga njegova tijela udaljavala ga je od bilo kakve lijenosti...
To je bio lakši dio.
Bojala sam se da je tako.
Predivna propovijed.
I toga dana, dok se spuštao sumrak,
seoski ratari
vukli su veliki plug od vrata do vrata
i preklinjali za piće,
a taj su veliki plug vukli volovi pod prekrasnim jarmom.
Zaboga! -To je uistinu...
Zaokuplja pozornost.
Prelijepo. -Brava.
Tako...
Da.
Ponovite.
I muha se čuje...
Tko će mi se pridružiti u ispijanju ovog ukusnog vina?
Osim ako se muškarci žele povući
dok mi pušimo svoje lule.
Hvala vam na predivnome danu.
Louise, hvala na cvijeću. Predivnome cvijeću.
Nema na čemu! -Hvala! Hvala!
Bolje se požurite i oženite se svojom Louise
prije nego što je ulovi netko drugi.
Nije ona moja Louise.
Doista? Njezin otac očito misli drukčije.
Zašto svi misle da ćemo se ona i ja vjenčati?
Podignite stopala.
Oprostite.
Jako ste joj lijepi.
Doista?
Kao i Pascoeicama.
To mi tako laska.
Vikar se ne slaže.
Ajme!
Ali vas smatra ženstvenom. -Podignite noge.
"Izrazito ženstvenom", tako je rekao.
Pitam se na koji način.
Vjerojatno drukčiji od gđe Pascoe.
A kako biste vi to definirali?
Što? -Razliku.
Naše ženstvenosti.
Gđe Pascoe i moje.
Bog zna.
Znam samo... Da mi vas je ugodno gledati.
A ne volim gledati gđu Pascoe.
Sve te gluposti o odsjedanju u Pelynu.
Što ovdje ne valja?
Ostat ću dok ne dojadim Seecombeu.
Seecombeu? See... Seecombe nema veze s time.
Ili dok mi ne ponestane novca.
I budem morala davati poduke iz talijanskoga suprugama aristokrata.
Ne, ne... Svi znaju da samo usidjelice podučavaju.
I to samo kad ih nitko ne potpomaže.
A udovice? -Udovice?
Pa, udovice se opet udaju. Što prije mogu.
A ako ne uspiju, onda... Založe burme.
Pa... Ja bih radije podučavala talijanski.
Laku noć, Philipe.
Idiot.
Idiot, idiot.
Koliko ćemo joj dati? -Smisli broj
koji smatraš pravednim i razumnim.
Dobro. -Jesi?
Jesam. -U glavi ti je?
Jest. -Udvostruči.
Ako ćemo to učiniti, onda kako treba.
Kako bi Ambrose to učinio.
Kako želiš.
Napiši pismo. -Sad?
Očekivali smo te danas?
Samo sam... -Želiš li nešto?
Ja... Hvala.
Ponudio ti je kavu? -Drago mi je što si se razvedrila.
Kako to misliš?
Jučer si se činila depresivnom.
Čudi me što si primijetio.
Svi smo primijetili.
Čudim se što Pasoeice nisu komentirale. Hvala.
One su vjerojatno bile prezauzete
komentiranjem nečeg drugog.
Čega?
Kako je lako ženi poput tvoje rođakinje Rachel
da te mota oko maloga prsta.
Hajde.
Gdje je? -U kuhinji.
Što radi? -Teško je reći.
Nadam se da ti ne smeta.
Uopće ne.
Što je to? -Tisana.
Talijanski... Čaj. Mješavina od ovoga bilja.
Evo... Kušaj.
Kušaj.
Odvratno je.
Zdravo je. Dobro je za zdravlje.
Gdje si bio?
Uokolo.
Natjerao si ga da ovo napiše!
Što? O čemu ti... Nipošto nisam.
Ako si me kanio poniziti, Philipe,
nisi mogao bolje početi.
Zašto? -"Zašto?"
Jer se sad čini kao da sam došla prositi.
Ali nisi. Nisi.
Zar ne smijem biti samosvojna?
Žena koja u ovome svijetu živi kako želi.
Zar ne shvaćaš da bih te pitala
da želim tvoj novac?
Zar ne shvaćaš da sam se samo
šalila u vezi s talijanskim?
To nije bila šala. -Pa što ako i nije?
Je li to tako velika sramota?
Da! Da!
Ambroseova si supruga! Ja, njegov nasljednik, neću to dopustiti.
Razumiješ? Jednostavno...
Neću to dopustiti. Shvaćaš?
Isuse!
Odnesi joj nešto.
Philipe.
Jesam li te probudio?
Nisi.
Hvala na poruci.
Bila sam zla.
Ispričavam se.
Radije bih da me udariš nego da slušam kako plačeš.
Mama je umrla prije nego što se sjećam.
Nikad nisam vidio ženu kako plače.
Prihvaćam novac.
Zahvalno.
Ali trebala bih otići.
Kamo? -Nije važno.
Mislio sam da ti se sviđa ovdje.
Jesi li samo bila ljubazna? -Ne budi glup.
Da Ambrose nije bio idiot, ovo bi mjesto bio tvoj dom.
Mislim da sam ja idiotkinja.
Mislila sam da ću ga dolaskom oživiti.
Ne znam zašto si došla.
Ne znam ništa o tebi.
Samo znam da mi se sviđa što si tu.
Ne želim da odeš.
Je li toliko komplicirano?
Itekako.
Ako želiš otići, otiđi. Svašta će se govorkati.
Mislila sam da će se mnogo više govorkati ako ostanem.
Moram razgovarati s tvojim kumom.
To se njega ne tiče.
Samo je jedno pitanje: želiš li ostati?
Kako me to možeš pitati? Već znaš odgovor.
Ne, ne znam. Naravno da ne znam.
Ne znam. U tome i jest stvar.
Ostaješ?
Barem kratko. -Ostat ću.
Da, kratko.
Onda ću ti poželjeti laku noć. -Laku noć.
I nadam se da ćeš se naspavati. -Također.
I nemoj se ljutiti na mene. -Nisam se ljutila.
Dođi.
Sagni se.
A sad u krevet poput dobroga dječaka. Hajde.
Spremna je. -Da, vidim.
Još što za poštu? -Da.
Zapravo, ostavi to meni, Wellingtone.
Mogu to poslati usput. -Kako želite.
G. Enrico Rainaldi Firenca, Italija
Požuri se.
Ovo je tisana, pravi se od komorača i šipka.
Bit će ti bolje.
Mislit će da si vještica.
Ili još gore, zvat će te usred noći.
Da porađaš djecu. -I za to postoji tisana.
Eto. Vještica.
Zašto bi žene patile tijekom poroda?
Je li im jednostavno takva sudbina?
Nisam razmišljao o tome. -Naravno da nisi.
Ne znaš ništa o ženama.
Nadam se da te nisam uvrijedila.
Nisi.
Što je onda, Philipe? Reci mi.
Molim te.
Pročitaj što piše.
"Napokon me dotukla.
Rachel, moja muka.
Molim te, žurno dođi."
Zacijelo si me mrzio iz dna duše.
Jesam.
Ne pomaže.
Nisi žena koju sam mrzio.
Ako se tebi ne sviđa, Philipe,
možemo li ljudima koji žive na imanju, koji su ga voljeli,
ponuditi njegovu odjeću?
Izvrsna zamisao.
Što ćemo sa svime time?
Ne znam.
Bi li ti mogao nositi išta od toga?
Ne.
Kao da smo otvorili njegov lijes.
I zurimo u njega.
Rachel?
U redu je. Ne plači.
Ne plači. U redu je, u redu je.
Ne želim da zna. -Gospodine?
Za stablo.
Želim da se iznenadi. -Dobro.
Ne tako, jebeni mamlaze!
Nakoso je!
Oprostite, gospodine. -Nema veze.
Usput, gdje je ona?
U svojoj sobi.
Izgleda poput Kosog tornja u Pisi.
Izravnaj to.
Slobodno.
Ti si! Ne, ne gledaj.
Otiđi, idi.
Trebam nešto posebno, g. Couch.
Nisu li prelijepi?
Nikad nisam vidio takvo što.
Najbolji komad u zbirci, nesumnjivo.
Nitko ih nije nosio 25 godina.
Ne od vjenčanja tvoje mame.
Pa... Sad ih želim.
Je li to mudro? Što ako se izgube ili zametnu?
Neće se izgubiti, g. Couch.
I ako se bojite reakcije moga kuma,
znajte da se bespogovorno slaže.
Svejedno, godinama sam obiteljski odvjetnik
i bilo bi mi draže da je nazočan g. Kendall.
Kao što sam rekao, nema ga.
Johne. -Gospodine?
Odnesi ovo gospođi ako ti nije teško.
Dobro, gospodine.
Hvala.
Dobra večer.
Prelijepo je.
Tri gavrana na stablu stajaše
Hej, dolje, dolje, hej, dolje
Prvi kaže: Što to vidim ja?
Na poljani truplo mrtvog čovjeka
Hej, dolje, dolje, dolje
Svi sjest ćemo na grudni koš njegov
Hej, dolje, dolje, hej, dolje
Svi sjest ćemo na grudni koš njegov
Timothy.
Geoffrey.
Velečasni Pascoe.
Jest, jest.
Hvala na darovima. -Hvala, gđo Ashley.
Hoću. -Sretan Božić!
Zbogom, Belinda, Mary. Zbogom. Sretno sutra. Hvala.
Gdje su ostali? -Mislim da su gore.
Zapravo, drago mi je što imam priliku prozboriti s tobom.
Da?
Primio sam vijesti iz banke.
Da...
Uznemirujuće vijesti.
Tvoja je rođakinja u debelome minusu.
Pada mi na pamet samo da nekomu šalje novac u inozemstvo.
Komu?
Glupost. Ne, ne.
Samo je velikodušna.
Večeras si, primjerice, vidio
dar za svaku obitelj u prostoriji.
Ali to ne objašnjava toliki minus.
A tu je i sve ovo... Tkanine, zastori...
Mislim da kupnja...
Moraš povećati iznos.
Povećati? -Da.
I pokriti minus.
Malo sam se raspitivao.
Znaš li da se dvoboj u kojem je preminuo prvi suprug
vodio zbog njezina ljubavnika?
Ne vjerujem. -Bili su na zlu glasu.
I on i ona.
Zbog neobuzdane ekstravagancije.
I, navodno, neutaživa...
Apetita.
Razumiješ li?
Shvaćaš?
Nisam mislio da ćeš se spustiti tako nisko
i slušati takve tračeve.
Nisi imao pravo uzeti ogrlicu.
Moja je i pripada imanju.
A imanje još nije tvoje, kao što znaš.
Pa što? Ubrzo će postati.
Molim te da od nje zatražiš da vrati ogrlicu.
Doista?
To je zadnje što bih učinio.
Onda ću ja umjesto tebe.
Proklet bio ako ti to dopustim.
Evo.
Louise mi je objasnila.
S pravom je tražite natrag.
Ne. -Molim te, Philipe.
Bila mi je čast nositi ih tijekom ovako posebne večeri. Hvala.
Želim da ih nosiš svake večeri.
Trebate li kutiju?
Ne, hvala.
Evo.
Požalit ćeš ovo. -Šuti.
Budala si.
Hvala na divnoj i uspješnoj večeri, Philipe.
Nadam se da ćete moći spavati od plesa.
Da.
Oboma vam želim sretan Božić.
I vama. Sretan Božić.
Sretan Božić. -Sretan Božić, Louise.
Laku noć, Philipe. -Sretan Božić, Philipe.
Laku noć.
Još jedanput hvala. -Hvala lijepa.
Večer za pamćenje. -Još sniježi.
Utoplite se. Nemojte se smočiti.
Sretan Božić. -Sretan Božić.
Sretan Božić!
Želim da ih nosiš.
Da ih imaš.
Tiho. -Sve je propalo.
Moja je majka nosila te bisere kad se vjenčala.
I moja baka.
I njezina majka prije nje.
Zato sam ih nosila ponosno i radosno.
Da sam se udala ovdje, a ne u Italiji, i ja bih ih nosila.
Ne budi žalostan.
Sretan Božić, dragi Philipe.
Moramo se vratiti na zabavu jer te gosti čekaju.
Sretan Božić, Philipe.
Ti su dragulji ionako tvoji.
Ne samo dragulji. Sve. Uvjeren sam da postoji oporuka.
Postojala je. -Aha!
Ali nije potpisana. -Imaš li je? Smijem li je vidjeti?
Ostavio ti je sve.
Ali nije potpisana.
Pa? To je njegov rukopis.
Siječanj. Znaš li zašto je izabrao siječanj za pisanje oporuke?
I onda je je odlučio ne potpisati?
Izgubila sam dijete.
I još je nešto umrlo. -Što?
Nada? Ne znam.
Njegova vjera u mene. U nas.
Razbolio se.
Nikad se nisam osjećala tako usamljeno.
Jednoga sam se dana probudila i kao da sam
živjela sa strancem
koji me mrzio
i koji me htio povrijediti.
U ovoj kući nema gorčine.
Sada pripadaš ovamo.
Kao i on.
Hvala.
Ne piše ništa o situaciji da se gđa Ashley ponovno uda.
To nije izgledno.
No svejedno bi to trebalo navesti, zar ne?
Ako inzistirate.
Ako bi se udala, njezina bi imovina postala vaša.
Osim, dakako, ako vi umrete prije.
Da, da. Dobro.
Baš tražite dlaku u jajetu. Zar ne, g. Couch?
Pa, to mi je posao, gospodine Ashley. Da tražim dlaku u jajetu.
I htjeli biste da ovaj pravni dokument bude spreman
do vašega 25. rođendana?
Da. Onoga dana kad posjed postaje moj. Svakako.
Vrlo ste velikodušni, ako smijem primijetiti.
Dajete sve u trenutku čim postane vaše.
Toliko velikodušno da bi netko mogao reći
da je nepromišljeno.
Hoćete li učiniti što sam tražio?
Hoćete li?
Philipe.
Imamo gosta.
Kakvo iznenađenje. -Šarmantne li kuće.
Nadam se da vam ne smeta, pokazala mi je kuću.
I mnogo je veličanstvenija negoli sam mislio.
Benito Casteluccio donio vam je mnogo cvijeća.
Cosimo je bio bijesan. -Tako ljutit.
Došla sam ti poželjeti laku noć.
I ja tebi želim isto.
Stari je prijatelj i imali smo o mnogočemu razgovarati.
Naravno.
I?
Tko je Benito Casteluccio?
I zašto ti je donio cvijeće?
Bio je star i jako debeo,
a dah mu je smrdio na cigare.
Oprosti, bio si tako dobar.
Odlazi ujutro.
Izvrsno, g. Couch.
Izvrsno.
Sve je kako smo se dogovorili.
I sasvim ste sigurni
da želite tako postupiti, g. Ashley?
Sasvim sigurni?
Ima još nešto, g. Couch, ako nemate ništa protiv.
Sve, g. Ashley? -Sve, g. Couch.
Zna li ona za to?
Ne zna.
I siguran si u to?
Sasvim.
Tvoja te rođakinja posve očarala, zar ne?
Samo nastojim postupiti ispravno.
Jasno ti je da bi mogao sve izgubiti?
Spreman sam na taj rizik. -Osim ako se uda.
Treći put. -To nije izgledno.
Jesi li se sjetio pitati nju?
Zašto? Ti jesi?
Dobro.
Idemo...
Ako... -Da.
Ovdje.
Hvala.
Eto.
Hvala.
Hvala što mariš za mene i Ambrosea.
I na tvojoj zaštiti svih ovih godina.
Zaštiti koja sutra prestaje.
Zapravo, noćas. U ponoć.
Onda sretan rođendan, Philipe, noćas, u ponoć.
Ne bi htio posjetiti Louise?
Je li tu? -Mislim da jest.
Mislim da bih trebao... -Ne.
Dojašite sutra.
Vas dvoje. Da nazdravimo momu zdravlju.
'Jutro, Joshua.
Gospodine Ashley!
Dobro sam! Dobro sam!
Smiri se.
Imate sreće što se cijela litica nije urušila.
Dobar. Tako. -Um mi je odlutao.
Tako. Samo polako.
Hvala. Hvala.
Dobro je. -Ovo ne želite?
Bliski susret sa živicom? -S puteljkom uz liticu.
Gorran Head. Vražji je puteljak propao u more poda mnom.
Da. Pun Mjesec, proljetna plima.
Umalo da nisam i ja pao za njime.
Rachel.
Što je? -Imam nešto za tebe.
Spava mi se.
Philipe.
Što radiš? Slomit ćeš vrat.
Slomit ćeš vrat.
U redu je. Uspio sam.
Malo sam prestara za Juliju, zar ne?
Ovo... Želim da pročitaš poslije.
Ali ovo...
Želim ti dati sad.
Ti... Posve si poludio.
Imam 25 godina. Mogu što želim.
Stavi ovo.
Želim samo jedno.
Ali neću to tražiti.
Zašto? -Jer bi me ošamarila.
Reci.
Znam... Ja...
Znam što mi nedostaje.
Doista? -Da.
Siguran si?
Jesam.
Sretan rođendan.
Johne!
Johne. -Gospodine?
Spakiraj mi sve za piknik. -Dobro.
Piknik za dvoje, boca vina. -Dobro, gospodine.
Wellingtone!
Gdje je? -Što?
Kočija.
Zar ne znate? Gospođa je je uzela.
Kamo su otišli? -Ne znam.
U grad?
Divan je dan za vaš rođendan, g. Ashley.
Doista jest.
Krasan dan.
Hej! Hej, hej!
Gdje si bila?
Čekam cijelo jutro. Gdje...
Želiš li? -Ne, hvala.
Gdje si bila?
U Pelynu, posjetila sam tvoga kuma.
Zašto?
Jezik u dokumentu malo je nejasan
i htjela sam biti sigurna da znam što znači.
I sad ti je jasno?
Sasvim jasno.
Podigni veo.
Znam da se tvome kumu ne sviđam, ali bio je drag.
Dogovorili smo se da ćemo se naći u Londonu.
Ne kaniš valjda svejedno u London?
A zašto ne?
Kako je lijepo.
Sjedni na trenutak. -Nisam umorna.
Samo na trenutak.
Satima sam sjedila u kočiji.
I ja. Sjedio sam poput idiota na vratima
i čekao da se vratiš.
Evo.
Ovo je bio moj plan.
Koji si pokvarila.
Jer si ručala s dosadnim Kendallima.
To sam i očekivala.
Pusti me da ustanem.
Izvoli.
Hvala.
Da sam znala da ću dobiti bogatstvo,
dala bih ti znatno veći biser.
Divan je. Hvala.
Idemo?
Pozdrav od gospođe.
Što je to?
Juha od grančica.
Posebna mješavina, kaže. Rođendanska.
Kaže da morate sve popiti.
A zatim je plesao po kući,
uza stube i niza stube, gore - dolje,
bio je to uistinu najčudniji ples koji sam vidio.
Philipe.
Philipe? -Philipe. Philipe.
U tvoju čast.
Za dug život i sreću.
Za Philipa. -Za tebe.
Ja...
I ja moram nazdraviti večeras.
Od jutros sam
najsretniji čovjek na svijetu.
I želim da ti, kume,
i ti, draga Louise,
pijete za moju sreću.
A razlog za toliku sreću...
Žena je koja će postati mojom suprugom.
Rachel.
Draga.
Jesi li poludio?
Naravno da nisam.
Molim vas.
Mislim da mu je slavlje udarilo u glavu
i trebali bismo se povući u susjednu sobu.
Spoznala sam sramotu u životu.
Užasnu sramotu.
Ali ova je bila najgora.
Nisi se sramila sinoć. Nisi se sramila poslijepodne.
Čega bih se sramila?
Znaš već...
Zašto bih se sramila toga?
Pitala si me... Pitala si me što mi nedostaje
i ja sam rekao da je jedino što mi nedostaje...
Isuse!
Jesi...
Ti.
Ne. Bože!
Zar nisi uživala? -A ti?
Znaš da jesam. -I htjela sam da uživaš.
Htjela sam ti zahvaliti. -Na čemu?
"Na čemu?" Na svemu.
Jer si bio tako dobar prema meni. Zbog dragulja.
Što si... Jesi li...
Jesi li mislio da si me kupio?
Čekaj. Čekaj. Molim te, molim te.
Poljubi me, molim te. -Pusti moju ruku.
Poljubi me, molim te.
Pusti moju ruku. -Poljubi me.
Poljubi me, molim te. -Pusti me.
Tako se dugo brinem za tebe.
Još od prije Božića.
Ništa ne znaš o njoj.
Ili ti ništa ne znaš o njoj?
Nema smisla.
Draga si mi i ja sam drag tebi,
no ako nastavimo razgovarati, zamrzit ćemo se.
Zar je toliko voliš?
Jasno mi je da me smatraš budalom.
Zaprosio sam je.
I dalje ću je prositi.
Kad si je točno pitao?
Čim sam postao punoljetan. Jučer.
Isuse, jučer. -Što je rekla?
Mislio sam da je pristala, ali... Zapravo me odbila.
Prije ili nakon što je pročitala dokument?
Prije. Pročitala ga je sutradan.
I odmah je došla k nama.
Rekla je da ga ne razumije posve.
No itekako ga je dobro razumjela kad je otišla.
Stajali smo na stubama i na suncu čekali kočiju
i moj joj je otac rekao:
"Možda vas je pogodila klauzula o braku.
Morate ostati udovica želite li zadržati bogatstvo."
A što je ona... Što je ona rekla?
Nasmiješila se, navukla rukavice
i rekla: "To mi odgovara."
Tom klauzulom štitim imanje.
Da je moja supruga... Klauzula ne bi vrijedila.
Ne. Ne, griješiš.
Ako se uda za tebe ili bilo koga drugoga,
tada se sve, kuća, sve, vraća tebi.
Ali dijelio bih sve s njome, svaki peni.
Ona to zna.
Žena ne može slati novac izvan zemlje.
Supruga bi morala živjeti ovdje, u Engleskoj, sa svojim suprugom.
Ide naprijed. -Naprijed za dva boda.
Igramo. -Zar ne kažemo muggins?
Muggins, muggins. -Muggins.
Zdravo, Philipe.
Pozvala sam Mary Pascoe da bude u kući sa mnom, da mi pravi društvo.
Nadam se da se slažeš.
Igraš li cribbage?
Možemo li razgovarati? -Možemo.
Mogu ti pokazati. -Nasamo.
Što god mi želiš reći, možeš pred Mary.
Ne želim smetati. Idem u svoju sobu.
Ostavi vrata otvorena, Mary, da me čuješ ako te zatrebam.
Da, svakako, gđo Ashley.
Ne radi to. -Što?
Ne zatvaraj vrata.
Nakon onoga sinoć ne smijem biti sama s tobom.
Molim te, ne radi ovo.
Ne osjećam se sigurnom uz tebe.
Preklinjem te.
Zaboga! Da sam na tvome mjestu, rekla bih dr. Smallsu da to pogleda.
Bogu hvala.
Vratio si se.
Evo.
Rachel... -Nemoj govoriti.
Evo.
Koliko sam dugo bio u nesvijesti?
Pet dana.
A Pascoeica?
Otjerana.
Mirujte. Mirujte.
Drago mi je što Wellington siječe zlatnu kišu.
Što je to?
Ako je konj previše pojede, može uginuti.
Da. Imala si to u Italiji.
Da?
Uz fontanu u lončanici. Sjećaš se?
Da? -Da.
Ne mogu baš sve pamtiti.
Evo.
Pij.
Kamo ideš?
Kamo?
Bojiš se da ću izmoriti konje?
Ne, ne.
Bojim se da ćeš me ostaviti.
Ostavljaš me?
Trebala si me pustiti da umrem. -Nemoj.
Uskoro ti se ništa od ovoga neće činiti tako strašnim.
Pripadaš ovamo.
Ubrzo ćeš ponovno biti snažan
i sve će biti kako je bilo prije moga dolaska.
Na početku si svega.
Dječak.
Kako mogu živjeti s dječakom?
Kako god ljubak bio.
Veličanstveni štenac
koji uokolo luta jadan i vlažna nosa
i traži majku.
Pij.
"Troši novac kao da je voda,
grabi, želi sve.
Ali i mudra je, prepredena.
To je bolest. Ne može si pomoći.
Uzet će mi i posljednji peni.
Uništit će me. Uništit će nas. Sve će uništiti."
Što je to?
Ništa.
Što je to bilo?
Ništa. Bilo je to...
Zašto je on tu?
Jer sam ga pozvala. -Zašto?
A zašto ne? Trebam savjet.
Zašto? -To se tebe ne tiče.
Kako mi dugo lažeš?
Mrziš ga.
Da sam ti rekla da je tu, ponovno bi se razbolio.
Otjeraj ga. Otjeraj ga!
A da ga dovedem ovamo? -Jesi li poludjela?
Može ostati kao moj zaštitnik. Može biti u mojoj spavaćoj sobi.
Ne bi se usudila.
A zašto ne bih? Zašto ne bih?
Zašto ne bih mogla voditi svoj život
i živjeti kako mi odgovara i kako želim?
Ovo je ipak moja kuća, zar ne?
Nije li moja? -Bože!
Makni se od mene. Miči se od mene!
Ili ću pozvati sluge. Ne prilazi.
Želiš da te osramotim pred slugama? Želiš li to?!
Hajde.
Pozovi ih.
Sve ih pozovi.
Hajde.
Reci im što se dogodilo među nama.
Sve.
Okončaj to.
Preumoran sam.
Preumoran sam za svađe.
Ne mogu ponovno ovo prolaziti.
Ne mogu.
Sve ovo.
Čak i... Čak i ruke na mome vratu.
Ne mogu.
Ne mogu opet to prolaziti.
Bio sam vrlo zahvalan na kaputu gazde Ambrosea, g. Ashley.
Jako zahvalan.
I do jučer ga nisam ni nosio,
mislio sam, predobar je za mene.
Vrlo sam zahvalan na tome, g. Ashley. Vrlo zahvalan.
Gurnuo sam ruku u džep
i našao ga, g. Ashley. Našao sam ga.
Još je bilo zapečaćeno.
"Samo tebi na svijetu vjerujem.
Pusti sve i dođi k meni.
Odmah dođi.
Bojim se za život.
Glavobolje, mučnina, groznica,
iznenada shvaćam.
Gorki napitci. Truju me.
Cijelo me ovo vrijeme trovala."
Kako sam glup.
U Firenci
kuhala sam tisanu u salottu,
i onda sam ostavila da malo odstoji.
A zatim bismo izašli u malo dvorište,
ako nije bilo prevruće, i sjeli bismo,
a ja bih uključila fontanu i pijuckali bismo tisanu.
Ambrose bi ondje sjedio satima.
Evo.
Ne taj. Taj je Philipov. -Hvala.
Izvoli. -Ne, hvala.
Ali ovo je posebna mješavina. Dvostruko je snažnija.
Onda popij za mene.
Što misliš?
Vrlo je... Zanimljiv.
Trebat će mi malo vremena da ga zavolim.
Tko ide jahati sa mnom?
Mogli bismo kočijom ako želiš.
Ti idi.
Louise i ja moramo razgovarati o poslu.
Doista? Šteta, a dan je tako lijep.
Dobro. Onda idem sama.
Neću dugo.
Popij čaj do kraja.
Kamo ideš?
Ne znam. Možda uz Barton Hill.
Ili u šumu. Misliš li da još ima divljih zumbula?
Nažalost, zumbula odavno nema.
Pokušaj na puteljku uz liticu. -Da, izvrsna zamisao.
U ovo doba godine ima mladih tuljana blizu Gorran Heada.
Bolje izgledaš.
A ti izgledaš...
Prelijepo.
Žao mi je.
Što tražimo?
Sjemenke zlatne kiše, pisma. Ne znam.
Trovala je Ambrosea i sad truje mene.
Zar ne shvaćaš?
Couch je. Odvjetnik.
"Hvala što ste nam vratili dragulje
koji će, prema vašim uputama, ostati kod nas
dok vaš nasljednik, Philip Ashley, ne dođe po njih."
Dakle, vraća ih.
Vraća dragulje.
Traži dalje.
Philipe, više ne znam što tražimo.
A da... -Samo traži, molim te.
Evo, na talijanskome je. Rainaldi, sigurno.
Je li on? -Potpisano je s Enrico. To je točno?
Da, to je on. Da.
Prevedi mi.
"Najdraža Rachel,
kad bolje razmislim, ako se doista ne možeš
oprostiti od dečka,
povedi ga sa sobom.
I dalje mislim da to nije mudro,
no Italija i sunce mogli bi mu goditi."
To je sve?
Philipe, raspitali smo se. Moj otac...
O čemu ste se raspitivali?
Kad je posrijedi srce, čini se
da je Enrico Rainaldi više Grk nego Talijan.
Voli dečke, Philipe.
Wellingtone!
Donijet ću sedlo! -Pusti sedlo!
Tko je kriv?
Bio sam siroče.
Ambrose me primio.
Bio mi je rođak.
Ali volio sam ga kao oca.
Sad sam ja otac.
Što ih mogu naučiti?
Što im mogu reći?
Ne vidim od glavobolja.
Je li bila?
Je li? Ili nije?
Rachel, moja muka.
Obrada: antoniokt
Preuzeto sa www.titlovi.com