NOĆNE ŽIVOTINJE
Preveo: Bambula
Uzgred, dušo, taj tvoj dekolte
bi trebalo da ti namakne veću kitu nego što onaj tip ima!
I koliko se sećam, rekla si mi kad je svršio
da je bila proređena poput kokosove vode! Dušo, to je razlog za raskid!
Bila je toliko retka. -Vidim da se sad zadovoljavamo i s manje!
Ovo je previše...
Gđo Morou, stigao je paket za vas.
Hvala. -Našao sam ga u sandučetu jutros.
Mogu li znati koga biste hteli na dežurstvu ovog vikenda?
Zašto ne bi svima dao slobodan vikend?
Sigurni ste? -Da. Možda idemo u kuću na plaži,
u suprotnom bilo bi lepo provesti vikend sami.
Obavestiću sve. -Hvala.
Do đavola.
Kristofere? -Da? -Izvini. Možeš li mi pomoći oko otvaranja ovoga?
Posekla sam se na hartiji. -Naravno. Dajte meni. -Hvala.
To je samo posekotina od papira.
Ima poruka. -U redu je. Možeš je pročitati.
NOĆNE ŽIVOTINJE EDVARD ŠEFILD
Draga Suzan, napisao sam roman koji će biti objavljen na proleće.
Drugačiji je od onoga što sam pisao kad smo bili zajedno.
Nastavi.
Na kraju ostavila si me s inspiracijom koju sam morao zapisati iz srca.
Hteo sam da ga prva pročitaš. pa ti šaljem kopiju.
Biću u LA do srede poslovno i bilo bi lepo videti te nakon toliko vremena.
Moj broj mobilnog i imejl adresa su ispod. Edvard.
Hvala.
Dobro jutro. -Dobro jutro.
Šta je to? -Rukopis koji mi je Edvard poslao.
Napisao je roman.
Koji Edvard?
Edvard, moj prvi muž. Sećaš ga se?
Nisam znao da ume da piše.
Ume. Pisao je roman kad smo se ti i ja spojili, samo se ne sećaš.
Jeste li razgovarali za 20 godina? -Devetnaest.
Ne. Pokušala sam da ga pozovem nekoliko puta pre nekoliko godina
ali mi je zalupio slušalicu.
Mislim da predaje engleski u nekoj pripremnoj školi u Dalasu.
To je tužno. Nije se ponovo oženio.
Gde si bio sinoć? Nisi došao u galeriju.
Izvini, stvarno. Kad sam otišao iz kancelarije kasnio sam na večeru...
To bi ti oduzelo 15 minuta. 15 minuta bi meni mnogo značilo.
Nije bitno.
Nisi došao u krevet sinoć.
Nisam hteo da te budim.
Da.
Pa, nisam spavala.
Bila sam previše nervozna zbog otvaranja.
Uzgred, dobro je prošlo. Očito.
Dobro. -Da.
Slušaj. Zašto ne bismo otišli na plažu?
Možemo otići večeras i vratiti se u ponedeljak.
Možda da provedemo neko vreme, samo nas dvoje?
Zašto nosiš ovaj blejzer u subotu?
Jer se moram vratiti u kancelariju
a onda moram otići na aerodrom, pa se moram vratiti u Njujork.
Samo što si došao iz Njujorka. -Znam. Ali moram opet otići
ako želim zaključiti posao. Ne bih voleo da moram prodati još nešto.
Sranje. -U redu je.
Čudno je što...
Više ne marim za umetnost.
To ne liči na tebe. -Znam. Ali to je istina.
Ja marim.
Iritira me.
Znam da te iritira.
Ne brini. Mogu popuniti zidove nekim novim umetnicima iz LA
i ljudi će misliti da smo korak ispred vremena umesto što smo švorc.
Nećeš morati da crveniš.
Jesu li stvari malo bolje? -Ima problema s poslovanjem trenutno.
Karlos mi je rekao.
Iznenađena sam. Mislila sam da to skrivamo prilično dobro.
Haton bi bio veoma uznemiren da otkrije da neko zna.
Ne voli da gubi.
Spavaš li?
Jesi li zvala mog psihofarmakologa?
Jesi li ga zvala? Trebalo bi pošto je genije.
Zabrinuta sam za tebe. Ozbiljno.
Pogledaj me na trenutak. Pogledaj me.
Uplašila si me kad smo prošli put razgovarale.
Dobro sam. Dobro sam. Ja sam...
Ne mogu da verujem da sam ti rekla sve ono.
Sramota me je zbog toga.
Koje pravo imam da ne budem srećna?
Imam sve. Osećam se nezahvalno što nisam srećna.
Isto pravo kao i ostali, Suzan.
Isto pravo kao i ostali jer je sve relativno.
Neverovatno si oštra prema sebi.
Kako ti to radiš?
Misliš s Karlosom? Ne smeta mi to.
Nije toliko loše imati muža geja.
Mi smo najbolji prijatelji.
Volimo se svim bićem. Sigurna sam da sam jedina žena u njegovom životu.
A to traje duže od požude, zar ne?
Traje zauvek.
Haton i ja nemamo to.
Da li ste ikad imali?
Mislim da želimo različite stvari. Ili ja želim različite stvari.
Da li ga još voliš?
Zove me. Izvinjavam se.
Mora da uhvati avion. Moram da se pozdravim.
Nadam se da ćeš sklopiti ovaj posao.
Zaista. Znam da ti je to potrebno.
Nama je to potrebno. -Ne.
Tebi to treba.
Ćao. -Ćao.
Pa sam ja rekla, "Majka mi je uvek govorila
da ako masiraš svoju ribicu sprejom za kuvanje "Pam"
mesec dana pre nego što se beba rodi ne treba ti podmlađivanje vagine!"
Moram nabaviti malo spreja.
A ona će dobiti nominaciju ove godine.
Nominaciju? Pobediće.
Razgovarajmo o tvom otvaranju.
Mojoj omiljenoj temi. -Ne i mojoj.
Otvaranje je bilo spektakularno sinoć.
Stvarno? To si mislio?
Ti nisi? -Ne.
Mislio sam da je postavka neverovatno jaka.
Tako savršena sa svom ovom smeće-kulturom u kojoj živimo.
Jeste smeće. Smeće. Totalno smeće.
Dušo, veoma si uspešna.
Niko od nas stvarno ne voli ono čime se bavi.
Zašto se onda time bavimo? -Jer smo nagnani.
Možda malo nesigurni.
Zavolimo stvari kad smo mladi
jer mislimo da nešto znače.
A onda otkrijemo da ne znače.
Suzan, uživaj u apsurdnosti našeg sveta.
Mnogo manje je bolno.
Veruj mi, naš svet je mnogo manje bolan od stvarnog sveta.
NOĆNE ŽIVOTINJE Edvard Šefild
ZA SUZAN
Zašto moramo da idemo ovim starim čudom u Marfu?
Jer sam ga u potpunosti restaurirao. Ovo je klasika.
Ima užasan zvučni sistem.
Moraćeš da istrpiš.
Imaš dva para čizama, Indija?
Moramo li da stajemo večeras? Radije bih da stignem tamo?
U redu, pitaj majku. Ona je šef.
Upalila sam alarm.
Indija, visiš na tom čudu satima.
Mislio sam da želiš voziti cele noći?
Želela sam. Ali šta da radimo, pevamo pesme koje se pevaju uz logorsku vatru?
Još koliko? -Ne znam.
Otprilike tri, tri i po sata.
Tata, ostvariće ti se želja. Mreža mi je upravo nestala.
Bože. Možete li verovati da nema mreže ovde? Kako je to moguće?
Dve stvari koje najviše volim kod zapadnog Teksasa:
nema telefona i nema ljudi.
Daj, bre.
Pravi kreteni. -Jesmo li im zbrisali?
Indija, ne radi to! -Šta? Šta je uradila? -Pokazala im je prst.
Mama, plašim se. -Toni. Ubrzaj.
Sve je u redu. -Sranje! -Ne. Ne sviđa mi se ovo.
Ubrzaj, Toni.
Sranje! -Sve je u redu.
Samo ih pusti da prođu. Pusti ih da prođu.
Indija, ne gledaj ih.
Ali oni... -Nemoj da im daješ izgovor.
Zašto se tako smeje?
Ne znam, dušo. Sve je u redu.
Lud je!
Bože. -O, moj bože.
Sranje!
Kretenu, stani! Stani! -Bože, Toni.
Indija, je li ti proradio telefon?
Ne, ali sam im zapisala registarski broj.
Ne.
O, ne.
Stani, stani jebote! -Tata!
Seronjo, stani!
Ne. -Šta hoćete?
Pazi!
Prestanite!
Sranje!
Ne zezajte!
Ne brini, dušo. U redu je.
Verovatno imaju pištolj. -Molim te, Toni. Pođi.
Ne mogu da se pomerim. Blokirao je auto.
Šta to radi?
U redu je.
Ne izlazi iz auta. -Neću da izlazim iz auta, dušo.
Dobro veče. -Dobro veče.
Znate da treba da stanete kad dođe do saobraćajke, zar ne? -Znam.
Zašto onda niste stali?
To neće da radi.
Nema signala ovde.
Ne smete napustiti mesto nesreće. To je zločin.
Nakon što ste onako vozili?
Izvinite, šta ste rekli? -Samo da ste vozili ludo.
Turk!
Ne približavajte se više. -U redu je, dušo.
U redu je. -Znate šta? Molim vas vratite se u kola. -Gospođo.
Ostavite nas na miru. -Smirite se. Treba da prijavimo nesreću, samo to.
Smirite se. Gospođo, gospođo.
To je samo baterijska lampa, dušo. Samo baterijska lampa. U redu je.
Bože. -U redu. Hajde da razmenimo informacije.
Informacije? -Da. -Razmenimo informacije. -U redu.
Otvori pretinac za rukavice, dušo. -Ja sam blizanac,
omiljena boja mi je nežno roze, volim duge šetnje i mačiće.
Treba da... Znate šta, treba da pozovemo policiju.
Da. -Stvarno? -Da. -To je sjajna ideja.
Ti si bio kriv, zar ne? -Rej? -Šta?
Nije bitno ko je bio kriv, Toni.
Rej, ovom tipu je ispustila guma. -Nego šta.
Koje iznenađenje. -Šta je rekao? -Šta?
Ne nasedaj na to, tata.
Rekao je da nam je ispustila guma. -Šta je rekao?
Nemoj mu verovati, nije nam ispustila guma.
Šta? -Šta? -Da. Leva guma vam je ispustila. Nego šta. -Totalno.
Mora da ste je izbušili kad ste nas izguravali s puta.
Daj, bre. -Nismo vas mi izgurali s puta! Vi ste nas!
To je laž. -Misliš da sam lažov? -U redu je. U redu je.
Ona je samo dete. -Misliš da sam lažov?
Ne, ne misli to, čoveče. Ona je samo dete.
Nemate ispuštenu gumu...
Kreni i vozi.
Upali auto i vozi. -Molim te, vozi. Samo vozi.
Vozi na njoj, seronjo. Niko te neće zaustavljati. Vozi.
Idi. Odjebi, idiote.
Sranje! Do đavola! -Bože! Bože!
U redu je, bez brige. -Nije u redu, usred smo nedođije.
Šta ćemo da radimo, Toni? Šta ćemo da radimo?
Šta ćemo da radimo, Toni?
Znate šta?
Zamenićemo je umesto vas, zar ne, momci? -Da, naravno.
Stvarno? -Da, samo da pokažemo da smo dobri zamenićemo je umesto vas.
Vi nećete morati prstom da mrdnete.
Onda ćemo otići do policije zajedno. Važi? Vi i ja.
Da prijavimo vašu saobraćajku. -U redu. -Hvala.
Može? -Da. -Hvala.
Imate li alat, gospodine? Nema potrebe. Našim ćemo. Hajde.
Imaš li rezervnu gumu, druže?
Ne možemo promeniti gumu bez rezervne.
Hoćeš li mi dati ključeve od gepeka? -Ne. -Šta ti zamišljaš da si?
Otvori mi gepek.
Ja ću.
U redu je, ja ću to. U redu.
Ispod. Evo.
Tamo ispod.
Ima mnogo stvari unutra.
Izvinjavam se. -Izvedi žene iz auta.
Hajde, izvedi ih.
Hajde, čoveče! Moramo podići auto na dizalici, zato ih izvedi.
Druže! Moraćemo da podižemo tvoju ženu, dete i auto?
Dobro. -Izvedi žene iz auta.
U redu je, dušo. Izađite. Treba da poprave auto. -Ne.
Smiri se. Zameniće gumu. -Dobro, dušo.
Dođi ovamo.
Dođi ovamo. Jesi li video šta si uradio mom autu? Misliš da si frajer, zar ne?
O čemu ti to?
-One sigurno misle da si frajer.
Ko? -Ozbiljan si? Tvoje kučke. Ko drugi?
Ne, ti misliš da si nešto posebno. Možeš udariti tuđa kola. -Ne.
I hoćeš napustiti mesto nesreće. -Igraš neku otkačenu igru...
Bože. Bože.
Odoše vaši panduri.
Trebalo je da se više potrudite da ih zaustavite.
Ali bez brige. Dobro ćemo voditi računa o vama.
Jebena kučka. Arogantna bogata kučka. Naučiću te ja lekciju.
U redu je.
Šta je? U šta gledaš? Frajeru.
Kako to misliš? -Šta si pokušavao da uradiš na putu?
Šta? Ja... O čemu ti to?
Slušaj.
Mi... Mi smo...
Samo pokušavamo da stignemo kuda smo pošli.
A gde je to?
Rekao sam, kuda idete. -Marfa.
A šta je u Marfi?
Kretenu! -Ostavi mog tatu na miru, seronjo!
Pusti me na miru! -Jebi se, mala. -Nije to mislila. Ona je samo dete.
Tata neće da mi kaže, zašto ne bi ti? -Pusti me!
Zašto pitaš? -Mi smo dobri momci. -Ne pipajte moju ćerku!
Samo želimo znati kuda idete.
Hoćeš da igraš? Hoćeš da igraš?
Gradimo kuću. -Stvarno? To je sve?
Pogledaj svog oca. Misli da je mnogo bolji od mene. Šta ti misliš?
Jeste bolji. -Mislim, ozbiljno. Pogledaj ga. -Pusti je!
On je mlakonja. -Ti si đubre, da znaš!
Pusti je!
Pazite, jebene seronje!
Ne pomeraj se! -Nemaš prava tako da razgovaraš sa mnom!
Zaboga, mi vam menjamo gumu!
Indija. -Indija.
Ne plači, dušo, u redu je.
Jesi li dobro? Treba li ti maramica?
Do đavola! To loše izgleda. Možda ti treba...
Dušo, imaš li tampon?
Nos ti užasno izgleda. -U redu je. Dobro sam.
Stvarno mislim da užasno izgleda. -Dobro sam.
Stvarno loše. Jesmo li gotovi?
Gotovi smo. Spremni smo. Možemo ići. -Idemo. -Dobro. -U redu. -Da.
Za koliko niz put dobićemo mrežu?
Zašto biste želeli da vozite niz put? Da možeš opet pobeći s mesta nesreće?
Ostavi ga na miru!
U Bejliju imate mrežu. -Dobro. -Kako ćemo stići tamo?
Našim kolima. -Kojim kolima?
S oba automobila. -Gospodine, ne igrajte se sa mnom!
Šta? -Čuo si me. Znam šta radiš.
Znam koji ti je plan. -Šta nije u redu?
Ne pokušavaj da se igraš sa mnom. -Ne. Šta nije u redu, čoveče?
Koji je tvoj problem?
Kako mogu znati da nećeš dati gas do daske i zbrisati mi? -Dobro.
Uđi u svoja kola a mi ćemo vas pratiti do tamo. -Jebi se! Nema šanse!
Ući ćete u moja kola. -Šta? -Ne. -Poći ćete s nama. -Ne.
Ti možeš voziti svoja kola. -Ne. Neću to da uradim. Ne.
Dobro. U redu. Ti vozi svoja kola a devojka će poći s nama.
Šta? Ne! -Ne, izvinjavam se. -Ideš s nama, dušo. -Ne.
Slušaj, dušo. Ne želim tvoje dupe. -Ne diraj moju... Ne diraj...
Nećemo to uraditi!
To, dušo! -Pusti me! -Tako voliš?
Stani! Šta to radiš?
Prestanite! Sklonite se! Molim vas! -Dolazi ovamo!
Sklonite ruke s nje! Indija!
Ćao, dušo. Volim te.
Indija. -Pusti me. Molim te.
Skloni ruke s nje! -Pusti me!
Sranje. -Indija! -Hajde.
Pogledaj šta si uradio!
U redu je. -Ona je šef? Ona je šef u vašoj porodici?
Lora? -Imaš li vaginu?
Lora? -Imaš li jebenu vaginu unutra?
Lora! -Momče s vaginom! -Uđi u auto!
Ulazi u auto! -Ne prilazi! -Hoćeš frku, momče! -Ne prilazi!
Toni? -Hoćeš frku? -Toni! -Lora.
Ulazi u auto! -Dobro. Evo. Idemo s oba auta! Lu!
Tata! Tata!
-Stanite! Ne!
Ne! Molim vas! Ne! Ne!
Ne! Molim vas!
Suzan? -Zašto me nisi pozvao da mi kažeš da si bezbedno stigao?
Jer je 4 izjutra. Nisam hteo da te budim.
Ne možeš da spavaš. Zašto ne popiješ jednu od tvojih pilula?
Gde si? -Upravo sam ušao kroz vrata hotela.
Koji sprat, gospodine? -31, molim.
To nije uobičajeni sprat. -Naša uobičajena soba nije bila slobodna.
Trebalo je da vidiš kakvu scenu sam napravio u holu.
Nadam se da si malo odspavao u avionu.
Brinem za tebe, iako misliš da ne brinem, ipak brinem.
Mora da si iscrpljen.
Mrzim taj let. Stvarno je... -31, gospođo.
Stigao sam na svoj sprat. Moram da idem. Zvaću te kasnije. Važi? Suzan?
Suzan? Čuješ li me?
Da.
Čula sam te.
Odspavaj.
Ti ćeš da voziš.
Je li ovo izlaz? -Za šta izlaz?
Za Bejli? -Nastavi.
Nastavi, ubrzaj.
Šta nam to radite? -Ovde. Skreni ovde dole.
Jebi se. Neću da idem niz taj put!
Slušajte, gospodine. Želite li videti svoju ženu i dete?
Onda skrenite na taj put.
Plakaćete sad?
Ali upravo smo prošli pored mog auta! -To nije tvoj auto, čoveče. Nastavi.
Nema potrebe da brineš za svoju ženu i dete.
Kao što sam rekao nema potrebe da brineš za njih. -Kako to misliš?
Šta to znači? -Smiri se. Nikog dosad nije ubio.
Samo to mislim. Bar nije koliko ja znam.
Ubio! Zašto pričaš o ubijanju?
Rekao sam da nikog nije dosad ubio.
Da si me slušao, čuo bi šta sam govorio.
Dakle, izgleda da nam je ponestalo puta. Nisu ovde.
Pitam se da li sam pogrešio.
Vreme je da izađeš sad. U redu?
Izlazi! -Šta to radiš?
Poginućeš ako ne paziš. -Stani.
Stani!
Ne! Stani! Stani!
Ne! Ne!
Sranje!
Zašto si ga ostavio ovde?
Gospodine?
Žena vas zove.
Ulazi u auto!
Gospodine! Vaša žena!
Gospodine!
Sranje.
Mogu li se poslužiti vašim telefonom?
G. Hejstings, ne postoji obližnji grad po imenu "Bejli".
Toga sam se i plašio. -Motel je prekoputa.
Imate li novca? -Imam kreditne kartice.
Još je rano, g. Hejstings.
Zvaćemo ako budemo imali nešto. -U redu. Hvala.
Halo? -Ovde poručnik Grejvs.
Našli su vaš auto u isušenom koritu potoka kod Topinga.
Šta je s mojom ženom i ćerkom?
I dalje nemamo vesti. Nisu bile u autu.
Prepuštamo ovaj slučaj poručniku Andesu.
Želi da zna da li može doći po vas za nekoliko minuta?
Da, spreman sam sad.
Dobro jutro. -Drago mi je što ste došli.
Ja sam Bobi Andes. Ja vodim istrage ovde.
Našli ste moj auto? -Našli su ga u koritu potoka.
Znate šta? Ako vas vratimo u kuću odakle smo vas pokupili
možete li se vratiti istim putem odatle? -Mogu pokušati.
Dobro, onda, pokušajte. Idemo.
Koliko sam razumeo, ovi tipovi nisu bili naoružani.
Ne.
Dobro.
Da li sam dobro shvatio ovo. Tip po imenu Lu
dovezao vas je u grmlje i ostavio vas tamo? -Naterao je mene da vozim.
Naterao je vas da vozite.
I kad ste odlazili videli ste ih da opet dolaze. -Da.
Koji auto je bio u pitanju? -Mislim da je to bio moj.
Mislite? Zašto to mislite?
Na osnovu njegovog izgleda, zvuka. Zvučao je kao moj auto.
Da li ste mogli da ih vidite u mraku?
Ne baš dobro. -Jesu li nešto rekli?
Rekli su: "Gospodine, vaša žena vas traži."
Niste otišli kod njih?
Zašto niste otišli kod njih?
Ne znam zašto nisam otišao.
Dobro.
Možete li preuzeti odavde?
Došao sam autoputem. Hodao sam dugo.
Niko mi nije stao.
Naredniče, sporo idite u rikverc uz ivicu.
Upalite rotaciju.
Zaustavite auto. Zaustavite auto!
Provukao sam se kroz onu ogradu od bodljikave žice. Tačno tamo,
pored reflektora. Sećam se toga.
Izađimo da hodamo. Rekli ste da ste pešice došli, zar ne?
Došao sam tačno ovde jer sam hodao duž onog tamo korita potoka.
Ovo je deo imanja starog Valdesa. Ima stara stanica za stoku
niz taj put nedaleko od mesta gde spaljuju svoje smeće.
Ovaj put vodi do tamo.
Je li ona dobro?
Mama? Jesi li to ti? Je li sve u redu?
Da, sve je u redu. Samo sam htela da ti čujem glas.
Nedostaješ mi.
Probudila si me. Još sam u krevetu. Nedelja je izjutra, mama.
Mogu li te pozvati kasnije? -Da. Pozovi me kasnije. Vrati se u krevet, dušo.
Zvučiš čudno. Jesi li dobro?
Dobro sam.
Vrati se u krevet.
Volim te. -I ja tebe. Zvaću te kasnije. -Dobro.
Edvarde? Edvarde?
Zdravo. -Suzan. Zdravo. Bože.
Kako si? -Lepo je videti poznato lice.
Drago mi je što te vidim.
Divno izgledaš. Kao i uvek.
Šta ti radiš u Njujorku?
Ovde sam zbog razgovora za stipendiju na Kolumbiji.
Kolumbiji? Mislila sam da si na Univerzitetu Teksas,
gde postaješ veliki pisac. -Veliki pisac? Ne znam.
Ne bih rekao. Tako je.
Zar ti nisi na Jejlu, gde postaješ velika umetnica?
Diplomirala sam na Jejlu, ali na Kolumbiji završavam master.
Da, istoriju umetnosti. -Sjajno.
Znaš li još nekoga u Njujorku?
Samo tebe. -Samo mene? -Dobro. Da li bi hteo na večeru?
Naravno. -Dobro.
Sjajno. Daj da...
Samo da ostavim ove kese u stanu. -Hoćeš da ih ja ponesem?
Da, sjajno. Hvala. Nedostaje mi teksaški džentlmen.
Znaš, nemamo ovakve mećave u Teksasu. -Ne, nemate.
Znaš, bila si mi prva simpatija u Hejstingsu.
Jedini razlog zbog kojeg sam provodio toliko vremena s tvojim bratom
bilo je da ti budem blizu. -A ti si bio njegova prva simpatija.
Šta? -Da.
Nisam imao pojma da je Kuper gej.
Mislim da ni on tada nije znao, ali bio je opsednut tobom.
Da.
Da nisam primetila da me toliko gledaš,
pomislila bih da spavaš s njim.
Osećam se užasno što ga nisam pozvao nekoliko godina.
Imam osećaj da sam bio loš prijatelj. Nadam se da ga to nije pogodilo.
Dobar si. Znaš li to? Zaista. Većina momaka bi se uspaničila kad bi saznali
da je njihov najbolji drug zaljubljen u njih. Veoma lepo od tebe.
Treba da ga pozoveš.
Voleo bi to. Moji roditelji su ga se takoreći odrekli. Više ne govore.
Zašto? -Zašto? Jesi li ozbiljan?
Znaš moje roditelje.
Religiozni, konzervativni, seksisti, rasisti...
Republikanci, materijalisti, narcisoidni. Rasisti.
Mogu nastaviti... -Ja samo želim znati šta ti stvarno misliš, Suzan.
Istina je, znam.
Oni gledaju na nas kao svoj odraz.
Zato ne mogu da prihvate Kupera onakav kakav je.
Nisam sigurna kako ću ja proći.
Zar nisi malo oštra prema njima?
Ne.
Imaju zastarele ideje o tome kako treba da živim svoj život, pogotovo majka.
Razumem. Oduvek mi se svidela tvoja mama.
Stvarno? -Da.
Super se ponela prema meni kad mi je tata umro.
Obe imate istu vrstu tuge u očima.
Šta? -Ti i tvoja majka.
To je uvrnuto da se kaže, Edvarde.
Izvini. Nisam hteo da te uvredim. Samo sam...
Oduvek mi je izgledala tužno.
Ima tužne oči. To mišljenje imam još od malih nogu.
Imate iste oči.
One su...
Divne.
Samo nemoj govoriti da sam kao mama. Ne želim biti kao ona.
Oduvek sam zavideo tvojoj porodici. Osećao sam se kao veliki uljez u školi.
Ti si se tako osećao? Ja sam mislila da se ja jedino tako osećam. -Ti? -Da.
Uvek sam bila obuzeta time da budem savršena. I... -Ne osećaš se tako?
Ne. -To te upravo čini toliko savršenom.
Bićeš veliki romanopisac jer si stvorio fiktivni lik u svojoj glavi.
Ne. -Da. -Ne. -Da. -Ne.
Ne verujem u to.
Zašto si odustala od toga da postaneš umetnica?
Jer sam previše cinična da budem umetnica.
Da budeš veoma dobar, moraš da potičeš
iz nekog mesta iznutra koje nisam sigurna da imam.
Potcenjuješ samu sebe.
Znaš li to?
Edvarde...
Hoćeš li poći kući sa mnom?
To je malo napadno.
Da.
Ne bih to očekivao od teksaške debitantkinje.
Znaš da su sve debitantkinje drolje.
I ti si bio moja prva simpatija.
Znam.
Imamo izveštaj iz Ozone.
Još neko je maltretiran na autoputu sinoć poput vas.
Ako nije problem, dobro bi nam došli vaši otisci prstiju.
Moji? -Ima mnogo otisaka na gepeku vašeg auta.
To bi moglo pomoći da ih identifikujemo.
Ima još nešto.
Da? -Imamo uzrok smrti.
Vašoj ženi je polomljena lobanja.
Verovatno je udarena čekićem, ili palicom za bejzbol.
Verovatno jednom ili dvaput, pa...
Vaša ćerka je mnogo gore prošla.
Ugušena je.
Takođe joj je ruka slomljena.
I obe su silovane.
Ispostavilo se da ste bili u pravu i za baraku. -Kako?
Ti momci su odveli vašu porodicu tamo kao što ste mislili.
Otkud to znate? -Našli smo otiske vaše žene na stubiću kreveta.
Čija je to baraka? -On je čist.
Tip čak ni ne živi ovde. On je u El Pasu.
U baraku je provaljeno. Neko je živeo u njoj.
Otisci su svuda po baraci. Moraćemo ih uporediti s otiscima vlasnika,
da vidimo da li ih možemo izdvojiti. -Dobro.
Ali polažem nade. Vlasnik nije bio tamo od prošle jeseni, pa...
Izgleda obećavajuće.
Obeća...
Obećavajuće?
Zašto mi ovo nisi ranije rekla?
Napustićeš Njujork
i preselićeš se u Ostin da pohađaš prokleti Univerzitet Teksas?
Zašto ovo radiš?
Hoću reći, kuda ovo vodi? -Kako to misliš kuda ovo vodi?
Udaću se za Edvarda. Eto kuda vodi.
Ovo je glup razgovor.
Premlada si da se udaješ. -Stvarno?
Mama, prošlog leta si pokušala da me ubediš da se moram udati za Basa.
To je bilo drugačije.
Bas ti je ravan.
Bože, jesi li upravo to rekla?
Zaista si to rekla? To ti je izašlo iz usta? To je...
Zašto uvek misliš najgore o meni?
Nisam to mislila.
Mislila sam...
Da si ti veoma odlučna...
A Edvard pored toga što je sladak, previše je slab za tebe.
Ne bih Edvarda opisala kao slabog. Upotrebila bih reč osećajan,
što je reč koju ne bih upotrebila da bilo koga opišem iz ove porodice,
osim možda Kupera. -Ne uvlači Kupera u ovo.
Izvini.
Daj, bre, Suzan.
Znam da misliš da nam nije stalo do istih stvari ali grešiš.
Za nekoliko godina, sve ove "buržujske" stvari kako voliš da ih zoveš
biće ti veoma važne.
Edvard neće moći da ti ih obezbedi.
On nema novca.
Nije motivisan. Nije ambiciozan.
Mogu ti obećati, ako se udaš za Edvarda, ni otac ti ih neće obezbediti.
Ne, u pravu si, on nije motivisan onako kako ti želiš da bude,
ali jak je.
Jači je od mene na mnogo načina. Samo...
On samo ima drugačiju vrstu snage. To je sve.
Drugačiju vrstu snage? Kakva je to vrsta snage?
Ima snagu da veruje u sebe.
Da veruje u mene.
Suzan...
Nastavi da ga viđaš ako moraš. Živi s njim. Ne interesuje me,
ali nemoj se udavati za njega.
Razumem šta vidiš u Edvardu. Shvatam. -Ne.
Ne, samo malo, shvatam. -Ne shvataš.
Shvatam. -Ne shvataš. -On je romantik.
Ali je takođe veoma krhak.
Videla sam to kad mu je otac umro.
Nemoj...
Nemoj to da radiš.
Zažalićeš.
I samo ćeš povrediti Edvarda na kraju.
Stvari koje voliš kod njega sad, mrzećeš za nekoliko godina.
Možda to ne uviđaš ali...
Ti i ja smo mnogo sličnije nego što misliš.
Ne. Grešiš. Ti i ja uopšte nismo slične.
Stvarno?
Sačekaj.
Svi se na kraju pretvorimo u svoje majke.
Dragi Edvarde, čitam tvoju knjigu. Šokantna je. Duboko sam dirnuta.
Divno je napisana. Nađimo se u utorak uveče. Reci mi da li si još slobodan.
Imam mnogo toga da ti pričam. S ljubavlju, Suzan.
Da? -Toni Hejstings?
Da. Ko je to? -Roberto Andes.
Poslao sam vam imejl. Jeste li ga dobili?
Da. -Prepoznajete li tog čoveka?
Ne. -Sranje.
Do đavola. Sigurni ste?
Ceo događaj mi je konfuzan.
Otisci tog čoveka su bili svuda po vašim kolima.
Našli smo ih i u baraci. Zove se Stiv Adams.
Ima dosije u Kaliforniji, krađa kola s oslobađajućom presudom za silovanje.
Izdao sam poternicu za njim. On je jedini trag koji imamo, Toni.
Siguran sam da nema drugih svedoka.
Sigurno ga ne prepoznaješ?
Ne. -Jebote. Šta ti je, čoveče?
Zar ne želiš da pošalješ ove tipove u zatvor? -Naravno da želim.
Ceo događaj je jednostavno...
Um mi je zablokirao.
Znam da je to bio on!
Može biti, ali niko ga nije skoro video ovde.
Slušaj, moram biti iskren s tobom. Trenutno ne izgleda dobro.
Ponekad u ovakvim slučajevima nema pomaka mesecima, čak ni godinama.
Moraš se pripremiti za to.
Zašto si toliko motivisan da pišeš?
Valjda na taj način održavam stvari u životu.
Spasavam stvari koje će na kraju da umru.
Ako to zapišem,
onda će to trajati zauvek.
Dobar dan. -Zdravo. -Izvinjavam se što kasnim.
Kriv je saobraćaj na međudržavnom putu. -Nema veze.
Izgledaš drugačije. -Nemam bradu.
I vi izgledate drugačije.
Da.
Reći ću ti šta imamo. Imamo pokušaj pljačke supermarketa
u tržnom centru sinoć baš pred zatvaranje. Uhvatili smo jednog.
Jedan je ubijen, a jedan je zbrisao.
Šta želite da uradim?
Vidi da li možeš prepoznati tipa kojeg smo uhvatili.
Možeš pogledati i mrtvog, mada mislim da to nije neophodno. Znamo ko je.
Ko? -Stiv Adams.
Onaj koga si zvao "Turk" i čiju sam ti sliku poslao na mejl prošle godine.
Uđi.
Plašiš li se da pogledaš ovog tipa u oči? Da te vidi?
Ne.
To je dobro. Mislim da će to pomoći da propeva.
To je on. Tip s leve strane. Prvi sleva. To je on.
Ne, ne. Stani, sinko.
Nisi ti toliki srećnik. Dolazi ovamo.
Ovaj momak? -Da. -Razumem.
Mislim da ne razume. Lu.
Lu. Hej, ti.
Ime ti je Lu? -Znate moje ime. Rekao sam vam.
Stvarno? -O čemu je reč?
Hoću da mi kažeš da li si ikad video ovog čoveka.
Pažljivo razmisli. Jesi li ga ikad video?
Ne. Ne poznajem ga.
Ko je on? -Zašto mu ti ne kažeš, Toni? Reci mu ko je on.
Prošlog leta, ovaj ovde Lu i njegovi drugovi izgurali su nas s puta
na međudržavnom putu. Onda su dvojica od njih silom ušli u moja kola
s mojom ženom i ćerkom a onda je ovaj čovek... -Ovaj čovek? Lu?
Da. Lu me je naterao da vozim njegova kola
Odveo me je usred pustinje i ostavio me tamo.
Kasnije su moja žena i ćerka nađene mrtve u blizini istog mesta.
To nije u redu.
Šta imaš da kažeš o ženi i ćerci ovog čoveka?
Ne znam ništa o tome. Nikad ga nisam video.
Šta ćeš mi reći o Reju i Turku? -O kome? -O kome?
Šta si ti, sova?
Jesi li sova, Lu?
Nikad nisam čuo za njih. -Nikad nisi čuo za njih?
Ne, gospodine.
Dobro.
Policajče.
Zatvorite ga.
Siguran si da je ovo taj čovek? -Naravno. Da.
Zakleo bi se na sudu pod krivičnom odgovornošću?
Da.
Dobro.
Pa...
Imam Lua.
Optužićemo ga za ubistvo. -Imate dovoljno dokaza?
Naravno. Imamo tebe, njegove otiske na autu i baraci.
Vratio se u baraku nakon što je mene ostavio?
Da, tako se čini. Verovatno se vratio da im kaže gde si,
Zato su se vratili s telima. Hteli su i tebe da ubiju.
Razumeš? Da. Kladim se da je tvoj prijatelj Rej treći pljačkaš.
Šta sad?
Ti ćeš čekati suđenje.
A ja ću pronaći Reja.
Ne zaboravi da imaš sastanak odbora u muzeju u tri.
Izvini. Šta si rekla?
Opet nisi spavala, je li?
Znaš ti mene. Nikad ne spavam.
Moj bivši muž me je zvao "noćna životinja."
Koji bivši muž?
Nisam znala da imaš bivšeg muža. Otkad?
Nekoliko godina, kad sam bila na diplomskim studijama.
Čudno je, mislim na njega dosta u poslednje vreme
i nedavno mi je poslao knjigu koju je napisao i ona je...
Nasilna i tužna. Nazvao ju je "Noćne životinje" i posvetio je meni.
Jesi li ga volela? -Da. Volela sam ga.
Bio je pisac i...
Ja nisam verovala u njega.
Uspaničila sam se i uradila mu nešto užasno. Nešto neoprostivo.
Zaista. -Napustila si ga? -Napustila sam ga.
Napustila sam ga... Na brutalan način.
Zbog zgodnog i poletnog Hatona.
Koji je veoma zgodan... -I poletan. Da.
Imaš li nekad osećaj da ti se život pretvorio u nešto što nisi nameravala?
Ne.
Naravno da nisi. Tek si počela da živiš svoj život.
Stvarno nisi uopšte spavala, je li?
Ne.
OSVETA
Otkud je ova slika došla?
Kako to misliš otkud je došla? Kupila si je za nas. Sećaš se?
Kao deo postavke koju smo izložili pre 8 godina.
Sjajna je, zar ne? -Da.
Šta je to?
Bože, strava je. Aplikacija pomoću koje posmatram Vilou dok je u kolevci.
Stvarno? Ne veruješ svojoj dadilji?
Ne, verujem, samo je mrzim.
I volim da sam više uključena oko Vilou preko dana, pa...
Pogledaj. Evo je.
I zvuk je neverovatan. Možeš da joj čuješ disanje.
I mogu da joj govorim ako želim.
Izvini.
Mnogo mi je žao. Ja...
Jesi li dobro? -Da.
Da, samo sam...
Pomislila sam da sam nekoga videla.
Zaista si videla nekoga. To je Vilou. A ona je u kolevci.
Spava. -Stvarno mi je žao zbog tvog telefona. Mogu...
Nema veze. Novi izlazi sledeće nedelje ili skorije. -Hvala.
Hoćemo li?
Svi nas čekaju.
U svakom slučaju, treba da je otpustimo.
Nije više ista ona kao kad smo je angažovali. -Ne slažem se.
Mislim da treba da je zadržimo zasad. -Zašto? -Jer je sjajna.
I svi je volimo. Samo joj treba naša podrška. I malo vremena.
Ali to ne funkcioniše. Moramo je otpustiti.
Ima jedan odličan kandidat kojeg možemo ukrasti "Hameru" ako brzo delujemo.
Slažem se s Lindom. Angažovali smo je i treba da je podržimo.
Novi doktor?
Ne, nova frizura.
Ali, Suzan, ti si ovo inicirala na prošlom sastanku, da tražiš promenu.
Znam, ali sad mislim da treba da je zadržimo.
Ponekad to je...
Ponekad možda nije tako dobra ideja toliko menjati stvari.
Ne razumem.
Šta radimo ovde? -Sranje.
Da li ste dobro?
Da. Dobro sam. Za mnom.
To je Rej Markus.
Označen je kao čest saradnik Lu Bejtsa i Stiva Adamsa.
Honorarno radi kao električar i vodoinstalater, otuda pametan toalet.
Odgovara tvom opisu i momku iz pljačke.
Nema otisaka ali to smo već znali.
Pitam se zašto nema otisaka.
Njegove ruke su verovatno bile na tvojoj ženi.
Dosije mu je čist.
Osim optužbe za silovanje koja je odbačena.
Čuo sam od barmena iz bara "Lajn kamp", da Rej živi ovde s devojkom Lejlom,
ali takođe ima još jedno mesto kuda vodi devojke za koje ona ne zna.
Verovatno u baraku gde ti je ubijena porodica
pre nego što je postala ozloglašena.
Čini li ti da je to pravi čovek? -Da.
To je on. -Dobro.
Porazgovarajmo s njim.
Rej. -Šta koji kurac?
Ko ste vi?
Gubi se s mog imanja, čoveče!
Sranje! Zvaću te.
Hoću da ti postavim neka pitanja.
Jebi se. Zauzet sam trenutno.
O čemu se radi? -Samo nekoliko pitanja, to je sve.
Treba da pođeš s nama. -Zašto?
Ništa nisam uradio. -Nisam ni rekao da jesi.
Pitajte me ovde. -Ne. Moraš malo da se provozaš s nama.
Hajde. Završi to što radiš i idemo.
Možete li da se okrenete?
Veruj mi, voleo bih da mogu ali...
Neverovatno.
U redu. Dosta više. Hajde.
Hajde smesta.
U redu, hajde. Obuci se. Hajde.
Saslušavate me? -Da. To radimo, zar ne?
Niste mi pročitali prava.
Znaš svoja prava, Rej. -Treba da mi ih pročitate.
Pročitao sam ti prava, zar ne, Toni?
Pročitao sam ti prava.
To nije zakonito, čoveče. Treba da imam advokata.
Smiri se, sunašce. Ovo je samo informativno saslušanje.
To je sve. Pomažeš mi. Još te nisam ni za šta optužio.
Ako želiš advokata, mogu te odvesti u stanicu i optužiti te za nešto.
Ne zezaj. Nema potrebe da me privodiš. Odgovaram na pitanja, zar ne?
Hajde. -Ne znam. -Postavi me neka pitanja.
Odgovoriću na njih. -Ne znam ništa više o onoj pljački
nego što sam znao pre nego što sam tebe sreo.
Znaš šta, postaviću ti druga pitanja. Prepoznaješ li ova kola?
Koja kola? -Ova.
Ona u kojima se vozimo. -Zašto bi mi bila poznata ova kola?
Nisu ti poznata? Na ništa te ne podsećaju? Na prošlost?
Zašto bi? -Ne sećaš se da si ih vozio?
Mislim da bih znao. -Da. A vozač?
Šta? -Ovaj momak? Ovaj momak za volanom, moj prijatelj Toni.
Sećaš li ga se?
Ne vidim ga.
Nek se okrene.
Zaustavi auto, Toni.
Okreni se i pogledaj ovo đubre.
Ko je ovaj tip? -Ne sećaš ga se?
Ne mogu reći da se sećam. -Sećaš li se ti njega, Toni?
Da. -Osveži mu pamćenje.
Prošlog leta na međudržavnom putu. -Reci mu šta se sećaš da je uradio.
Ubio si mi ženu i ćerku.
To je ludo. Nikad nikog nisam ubio.
Ispričaj mu ceo događaj.
Ti i tvoji drugari na međudržavnom ste nas izgurali s puta.
Reci mu ko su mu drugari. -Lu i Turk. Sećaš se toga? Sećaš se majmunisanja
na međudržavnom putu s drugovima? Igranja kukavica s drugim automobilima?
Lud si. To je ludo. -Naterali ste nas da stanemo i imali smo ispuštenu gumu.
Lu i Turk su je zamenili. Onda ste ti i Turk ušli u kola s mojom ženom i ćerkom
a mene ste naterali da uđem u vaš auto s Luom. -Šta je onda bilo, Toni?
Lu me je odveo u grmlje i izbacio me.
Onda ste se vratili u mom autu.
Zvali ste me i pokušali da me uvučete u zamku. Vratili ste se
tamo gde me je Lu ostavio. -Zato ste se vratili tamo, Rej?
Ti si lud! -Reci mu šta smo našli tamo, Toni.
Vi mu recite. -Moram li? Zar ne znaš, Rej?
Lud si. On je lud. -Tela moje žene i deteta,
koja ste odneli tamo nazad
i bacili.
Ti si taj.
Znam te.
Šta kažeš, Rej?
Ti si lud. Praviš veliku grešku.
Ne bih rekao.
Ne bih rekao, Rej.
Ispruži ruke. -Nemate prava.
Nemam prava? Prava, prava, prava. Ti i tvoja prava.
Kad smo već kod prava, znaj da snimam ceo ovaj razgovor.
Evo. Jasno? U redu.
Idemo, Toni.
Idemo na mesto kojeg se možda sećaš.
Možeš sam sebi pomoći tako što ćeš mi ispričati o tome.
Ali ako se ti ne sećaš,
Toni se seća.
U redu? -Žao mi je što si ostao bez porodice, čoveče.
Šteta.
Ali nisam imao nikakve veze s tim.
Kakvo je ovo mesto? -Znaš ti ovo mesto.
Kunem se, ne znam. -Hoćeš da izađeš, Toni?
Hoćeš da pogledaš unutra, Rej? -Zašto? -Hajde. Da bacimo pogled.
U redu.
Pretpostavljam da si ih silovao na krevetu.
Nikog nikad nisam silovao. -Ne glupiraj se, Rej!
Videli smo tvoj dosije. Znamo za onu devojku u Laboku.
Optužba je odbačena. Nikad nikog nisam silovao. -Hoću da znam, Rej.
Hoću da znam šta si im tačno radio.
Moraćeš to da pitaš nekog drugog. -Hoću da znam šta su govorile.
Hoću da znam šta je moja žena rekla i šta je moja ćerka rekla.
Hoću da znam kako si ih ubio.
Hoću da znam da li znaju šta im se dešavalo.
Hoću da znam kako su se osećale!
Hoću da znam da li su patile!
Odgovori mi!
Odgovori mi, jebeno kopile!
Je li bolje?
Ovo ćeš pogrešno shvatiti ali
mislim da treba da pišeš o nečemu drugome a ne o sebi.
Ali niko ne piše ni o čemu drugome nego o sebi.
Moj um je počeo da luta dok sam čitala a to nije dobro. Zar ne?
Ne znam šta da radim. Možda nemam o čemu da pišem.
Daj sebi malo oduška. Radi nešto drugo. -Možeš li to da ne radiš? -Šta?
Jer zbog toga osećam da ne veruješ u mene. -Edvarde, nisam to rekla.
Ne, nisi to rekla, ali govoriš to svojim licem, uzdasima,
šta god da kažeš, govoriš mi da se vratim na fakultet.
I treba da se vratiš na fakultet. Ne vidim ništa loše u tome.
Samo sam realna. Radićeš u knjižari i pisaćeš roman
kao da je to ono što želiš od svog života?
To je veoma romantično. Je li ovo to?
Ovo je to? Ovo je... -Zvučiš poput svoje majke.
Uvek si govorio da te mnogo podsećam na nju, pa...
Zbog ovoga ne želim čitati tvoj rad jer zauzmeš odbrambeni stav.
Naravno da zauzimam odbrambeni stav!
Znaš li kako je rizikovati kreativno
i onda ti neko koga voliš kaže da to ne razume?
Ne, ne znam jer ja nisam kreativna. -Jer si tako izabrala.
Ne želim da se svađam. Umoran sam, nervozan.
Pisao sam cele noći. Samo sam želeo da ti se svidi. U redu?
Hvala.
Imam vesti koje ti se neće svideti.
Puštaju Reja Markusa.
Šta? Kako to misliš da ga puštaju?
Okružni tužilac kaže da nemamo dovoljno čvrstih dokaza,
da imamo samo posredne.
Treba mu nepobitan dokaz.
Stvarno mi je žao, Toni.
Stvarno šteta.
Bar si ga dobro zveknuo. -Ne, to nije dovoljno.
Šta još možemo učiniti?
Mogu da smislim nešto.
Mada bolje brzo dođi ovamo. Neće se dugo zadržati ovde.
Dobro. Odmah ću poći.
Šta?
Rekao sam ti. Imam karcinom pluća.
Metastazirao je.
Ali pušiš sve vreme. -Da. Tako to ide.
Zašto sada da prekidam? Biću mrtav za godinu dana.
Sud je dodelio Reju advokata po imenu Dženks. Pametnjaković iz Dalasa.
On i okružni tužilac su sklopili dogovor i Rej izlazi iz zatvora.
Politika. -Kad si mi rekao da si bolestan?
Pokušavaju da me silom isteraju.
Već imaju drugog tipa u planu za posao.
Ne razumem o čemu govoriš. Odbacili bi slučaj ubistva da to urade? -Da.
To im daje razlog i municiju.
Rekli su da moj slučaj nije dobro pripremljen.
Da je istraga bila aljkava i površna. Bez dokaza.
Dokazi nisu pravilno sakupljeni, neće se održati na sudu.
Tužilac se previše plaši da se prihvati slučaja koji može izgubiti.
Neće odbaciti slučaj protiv Lua.
Nema nikakve koristi od toga ako ne srede Reja.
Dobro.
Nadao sam se da ćeš to reći.
Žele da se penzionišem i uživam u blagodetima mog karcinoma negde drugde.
Jebeš ti to. -Nikad mi nisi rekao za karcinom.
Problem s Rejom je njegov alibi. -Imaš li porodicu?
Rej tvrdi da je bio s tom malom... -Bobi. Bobi.
Šta je?
Imaš li nekog u životu?
Ne. Nemam ženu.
Imam ćerku u Korpusu.
Je li ti bila od pomoći?
Ona ne zna. Šta može učiniti povodom toga?
U svakom slučaju, Rej tvrdi da je bio s tom malom Lejlom, kako god da se zove,
i ona potvrđuje njegovu priču. Njena tetka potvrđuje njenu priču.
Šta ćemo uraditi?
Pitanje je koliko si ozbiljan da se pravda izvrši.
Razumeš li me?
Ne mogu da jedem. Možda povratim. -Kako ćeš išta uraditi ako ne možeš jesti?
Ponekad mogu jesti, ponekad ne. Ovaj restoran je katastrofa.
Moraš da pojedeš nešto.
Da te pitam nešto lično.
Nezvanično. Između tebe i mene.
Šta želiš da uradim s Rejom Markusom?
Šta mu možeš uraditi? -Sve što poželiš. -Dobro.
Mislio sam da si rekao...
Slušaj.
Nemam šta da izgubim.
Neću dozvoliti ovom seronji tužiocu da mi zezne poslednji slučaj.
Takođe se neću držati po strani i gledati ubicu kako se izvlači.
Video sam previše bolesnih kretena poput Reja Markusa
kako bivaju oslobođeni tokom godina.
Jesi li spreman da izađeš iz okvira
striktne procedure što se tiče ovoga? -Da.
Siguran si? -Da.
Andes na vezi.
Šališ li se? Dobro. Hvala.
Rej se pojavio u "Lajn kampu".
Pustiću tog malog idiota da se uduva i napije,
a onda ću ga ščepati i odvesti u moj kamp.
I hoću da ti pođeš sa mnom.
Zadržaćemo ga neko vreme. Malo ćemo ga obraditi.
Postaće malo nasilno, nateraćemo ga da pati.
A onda ćemo da vidimo šta će uraditi.
Da li bi hteo to?
Moraš shvatiti da ovo ne ide.
Nama ne ide. -Suzan... -Previše smo različiti.
Nismo jedno za drugo. -Suzan, prestani.
Nismo jedno za drugo? -Nismo. -O čemu ti to?
Savršeni smo jedno za drugo. -Nismo, Edvarde.
Možda bismo bili savršeni jedno za drugo da ne živimo u stvarnom svetu.
Ali ja živim u stvarnom svetu i treba mi strukturiraniji život,
strukturiranija budućnost.
Hoću da budem osoba koja želiš da budem ali ne mogu.
Jesi. Jesi. -Ne mogu biti to. -Ne, prestani.
Stvarno sam htela biti osoba koja si mislio da jesam.
Zaista, ali nisam ta osoba.
Cinična sam. -Ne, slušaj. -Pragmatična sam.
Ne, jesam. -Ne, plašiš se. -Ja sam realista. -Plašiš se. -Ne plašim se.
Nije nam ovo prvi put. -Nisam uplašena.
Nisam uplašena. -U redu. -Nesrećna sam.
Samo sam veoma, veoma nesrećna.
Ti si tako...
Ti si tako divan i ti si tako...
Osećajan i romantičan i...
Slab. -Šta? -Eto šta želiš da kažeš. -Nisam rekla da si slab.
To si već govorila. -Nisam rekla da si slab.
To si već govorila. Zašto ne bi opet rekla?
Slab. -Nisam rekla da si slab.
Nisam rekla da si slab. -Voliš li me?
Ne radi se o tome. -Ne, radi se o tome!
Ne, ne radi se o tome! -Radi se o tome! -Ne! -Nisi mi odgovorila!
Da, volim te. -Kad voliš nekog...
Izgladiš stvari.
Ne okrećeš leđa.
Moraš biti pažljiva s tim. Možda to nikad više ne dobiješ.
Ne mogu više ovo da radim s tobom, Edvarde.
Ne mogu nastaviti da radim ovo.
Suzan.
Ne možeš okretati leđa problemima sve vreme.
Hajde. Hajde. -Sranje.
Rekao sam vam da ništa ne znam.
Zašto ne pitaš unutra, čoveče? -Vidimo se ubrzo. U redu?
Ćao, dušo.
Idemo u moj kamp.
Nalazi se u Vajt Kriku blizu barake gde su odveli tvoju porodicu.
Prati me.
Sedi.
Isuse, muka mi je. Toni, dođi ovamo brzo.
Evo. Upotrebi ovo. U redu?
Upucaj ga ako prekardaši.
Bu! Čoveče, ovo je protivzakonito.
Da je legalno, odveo bi me u stanicu, ne u ovaj ćumez.
Ne možemo biti veći legalisti.
Nema novih dokaza.
Stvarno? -Zašto me ne uhapsiš ako imate novih dokaza?
Više mi se sviđa ovde. Opuštenije je.
Čini mi se da ste pokušavali ovaj trik i ranije.
Ako misliš da će ovaj tip da me slomi,
već si video da to ne pali. -Da.
Šta ako bih ti rekao da te je tvoj drug Lu Bejts povezao s Hejstings ubistvima?
Da je Lu to uradio, uhapsili biste me.
Ne brini. Odvešćemo te u stanicu. Ne brini.
Ko je to?
Vidi ti to. -Ulazi! -Kučkin sine. -U redu.
U redu. Hajde, momče. Dolazi ovamo.
Lu, šta si rekao ovom tipu? -Ništa.
Rekao je da si mu rekao da sam ja ubio ženu i dete od onog tipa.
Šta? To mi je isto rekao za tebe.
Ti bi trebalo da budeš predstavnik zakona. Kakvo je ovo sranje? -Odjebite.
Obojica.
Imate li vas dvojica poslednje reči koje želite reći jedan drugome?
Toni, mislim da treba da ih ubijemo sad.
Biće gadno za njih napolju,
pošto neće znati kako će ih to snaći.
Možda Rej bude ubijen prilikom opiranja hapšenju.
Dođe kući kasno noću...
Mogao bi provalnik da ga ubije.
Nelagodno ti je, momče?
Ustaj!
Izgledaš kao da ti je nelagodno.
Žao mi je. -Šta? -Žao mi je. -Šta si rekao?
Neću te ubiti, sinko.
Ja sam policajac.
Šta je? Plakaćeš? Da li ćeš plakati?
Dobro, pošto se osećaš toliko nelagodno...
Toni, dođi ovamo.
Uzmi ovo.
Hajde, ovde. U redu? -Molim te.
Jebem ti. -Tačno ovde. Tačno ovde. U redu?
U redu. -A ja? Možda je i meni nelagodno.
Evo. -Stvarno?
Dobro. Dođi.
Eto. Slobodan kao ptičica.
U redu? Šta kažeš na to?
Šta kažeš, Toni? Šta da radimo s ovom dvojicom?
Šta ćeš da uradiš?
Šta ćeš da uradiš, sinko?
Hajde.
Idemo. -Ima pištolj.
Bobi? -Sranje! -Upucaj ga, Toni!
Vraćaj se, malo kopile!
Ne.
Ne, molim te.
Jesi li dobro?
Kajaću se zbog ovoga.
Kajem se sad.
Ja sam katolik. Ne verujem u abortuse.
Mnogo mi je žao.
Osećam se tako beskorisno.
Ti si sve samo ne beskoristan. Uvek znaš šta treba da uradiš.
Hvala.
Mislim da nikad više neću moći da pogledam Edvarda
nakon onoga što sam uradila njegovom detetu. -On nikad neće saznati.
Šta sam uradila? Šta sam uradila?
Obećavam da će biti sve u redu.
Učiniću da sve bude u redu.
Bože, ne.
Edvarde.
Toni.
Znaš da sam morao da ga upucam, zar ne?
Boli me kurac što si morao da ga upucaš!
Drago mi je što si ga upucao! Drago mi je što je mrtav!
Trebalo je to da sprečim!
Trebalo je da ih zaštitim! Trebalo je da očekujem to!
Trebalo je to da sprečim! -Dosta.
Trebalo je to da sprečim!
U redu je. -Trebalo je to da sprečim!
U redu je.
Dobro si. -Trebalo je to da sprečim, Bobi!
Pogledaj me.
Ti si dobar čovek.
Hajde, moramo ustati. Ako Rej dođe do puta, moraće stopirati.
Moramo ga uhvatiti pre nego što nađe prevoz. Slušaj me.
Kad dođeš do račvanja puta, skreni levo.
To će te odvesti nazad prema mestu gde ti je odveo porodicu.
Ja sumnjam da se uputio prema autoputu.
Ja ću poći u tom pravcu.
Uzmi ovo. Imam još jedan u kolima.
Bobi. -Šta je?
Jesi li u nevolji zbog svega ovoga?
Ne znam.
Zabole me kurac.
Umirem, sećaš li se?
Jebote!
Ti. Gde ti je prijatelj? -Stiže.
Tvoji prijatelji policajci?
Okolo su.
Jesu li ovde?
Samo ja trenutno.
Ti i taj jebeni pištolj koji ne umeš da upotrebiš.
Šta se desilo Luu?
Mrtav je. -Šta?
Jebeni kučkin sin.
To je veliki problem za tvog prijatelja, znaš li to?
Ne bih rekao. -Ne bi rekao?
Šta koji kurac hoćeš?
Ti i taj glupavi pištolj.
Video sam koliko si spretan s tim čudom. -Sedi dole. Sedi.
Sedi dole ili ću te ubiti.
Slušaj, čoveče.
Zašto se fin momak poput tebe druži s tipom poput Andesa? On ubija ljude.
Ti ubijaš ljude.
Zaslužile su to, tvoja žena i dete.
Pogrešno si me shvatio. To je bio nesrećan slučaj. -Nesrećan slučaj?
Ljudi moraju da mi se obraćaju s određenim poštovanjem.
Neke stvari ne tolerišem.
Kad me neko optuži za nešto,
to shvatim kao uvredu.
To mi daje pravo.
Ako me moja riba optuži da jebem neku drugu,
onda odem da jebem neku drugu.
Ako tvoja ćerka misli da sam silovatelj, onda bude silovana.
Niko se neće izvući s tim što ste nam uradili.
Niko.
-Stvarno?
Niko.
-Onda samo treba da me ubiješ.
Zar ne?
Treba da me ubiješ.
Nemaš ti pojma.
Zabavno je ubijati ljude.
Ti od svih ljudi treba da pokušaš to ponekad.
Zabavno?
Zabavno je ubijati ljude?
Jesi li se zabavljao dok si ubijao moju ženu i ćerku?
Ustani.
Ustani. Hajde. Hajde.
Hajde.
Sećam se tvoje jebene žene.
Sećam se jebanja tvoje žene.
Previše si slab.
Previše jebeno slab.
Previše si slab da preduzmeš nešto povodom toga.
Kučkin sine!
Edvarde.
Edvard Šefild Obaveštenje o novom imejlu
Utorak uveče. Draga Suzan, samo mi reci kad i gde. Edvard.
Ovuda, gospodine.
Preveo: Bambula
NOĆNE ŽIVOTINJE
Preuzeto sa www.titlovi.com