www.titlovi.com
O U I J A: P O D R I J E T L O Z L A
Preveli: Subs Bros Inc.
Započnimo.
Jako dobro.
Kako se vaša žena zove? -Mary.
Mary. U redu.
Tražimo duh Mary Browning.
Mary, pozivamo te u naš krug.
Mary Browning, pozivamo te u naš krug. Tražimo te u ljubavi i svjetlu.
Tata, nemoj davati ovoj ženi naš novac.
Mary?
Mary, ako si to ti, daj nam znak. Ugasi svijeće.
Dobrodošla, Mary.
Smijemo postaviti tri pitanja. -Zašto samo tri?
Mary, ostavi svijeće neka gore, ako je odgovor "da".
Ugasi ih ako je odgovor "ne".
Postavite svoja pitanja, gospodine.
Mary...
Da li te još uvijek boli?
Ne boli je. Bol koju je osjećala prije nego je preminula...
Kaže da je to bila bolest? Rak?
Da. -Obnovila se.
Opet je mlada i lijepa.
Sad je zauvijek lijepa.
Mary, možeš li mi oprostiti?
Zbog svega onoga...
Kaže "da". Oprašta vam.
I zauzvrat moli za vaš oprost. -Ne znamo kako...
Ne prekidajte krug.
Svako može koljenom protresti stol.
Neće još dugo biti ovdje. Postavite joj posljednje pitanje.
Draga, moram te pitati u vezi Jenny.
Viđa s mladićem Donom i od mene žele mnogo novca. -Nemoj.
Moram kuću staviti pod hipoteku. Trebala je to biti sjajna investicija
i on kaže da će je oženiti ako sve ispadne kako treba.
Ne znam kako ovo radi, ali ovo je muljaža, tata.
Jako mi je žao. Svijet duhova je nepredvidiv.
Činila se ljutom. Tako ljutom. -Teško je to objasniti.
Hvala vam na vašem vremenu. -Ne. Ne mogu.
Samo upamtite što vam je došla reći. U miru je i voli vas.
Samo to ponesite sa sobom. Sa ostalim se nek' bave živi.
Da, hvala.
Što je to bilo? Tog čovjek je umalo strefilo!
Paulina Zander, dolazi ovamo!
Zaslužila je to, mama. Pokušavala je ukrasti tatin novac.
To mi ovdje ne radimo. Naš posao je da ih tješimo, a ne da im sudimo.
Tvoj je posao da stojiš iza zavjese, a ne da napadaš klijente.
A ti, mlada damo? -Čula sam viku i uplašila sam se.
Nisam namjerno prevrnula stvari.
To je bilo neprihvatljivo. -Ona gospođa je bila neprihvatljiva. Prava kučka.
Hoću reći, vještica. Nije mi žao.
Koštala si nas 5 dolara. -Da vidim to.
Jako je pritiskao stol pa sam se s mukom prikvačila. -Što je to muljaža?
Gospođa je rekla da muljamo. -Doris, slušaj me.
Muljaža je laž. Mi ne lažemo. Mi pomažemo ljudima.
Dajemo im zaključenje i mir. Liječimo njihova srca.
A to se ne može dogoditi bez predstave.
Govorimo im istinu. Samo im pomažemo da u nju povjeruju.
U redu. -Morat ćemo začiniti tu predstavu jer postaje otrcana.
I ako nismo ovdje kako bismo sudile, zašto si ugasila posljednju svijeću?
Nitko nije savršen, Lina.
Stvarno je bila kučka, zar ne?
Mama, još deset minuta.
Žao mi je, zlato. Sutra je škola.
Sada ti govorim laku noć jer sam umorna i nije mi bilo lijepo u školi.
Jer me Teri još uvijek zeza zbog suknje.
Molim te, pošalji nam novac kako bismo kupile novu suknju.
I Lina se ponovno našla u nevolji. Ja sam bila dobra.
Volim te i fališ mi svakog dana. Laku noć, tatice.
Amen. Zašto se ti više ne moliš, mamice?
Tko to kaže? -Prije si se svaku noć molila sa mnom i s tatom.
Otkad ga više nema, više se ne moliš. -Još se uvijek moliš tatici?
Sjećaš li se što velečasni Tom kaže? Trebala bi se moliti Bogu.
Radije bih razgovarala s tatom, ali on nikad ne odgovara.
Ljudi kojima pomažemo, njihovi mame i tate razgovaraju s njima s Neba.
Zašto tatica ne razgovara s nama?
Samo zato što ga ne čuješ ne znači da ga nema.
Što je bilo? -Samo sam ti htjela poželjeti laku noć.
Laku noć.
Dugo ti je trebalo.
Bok, Zander! -Lina-Lina-čokolina! Uzmi šalicu za kavu.
Malo je prekasno za kofein. -Moja mama je izašla.
Guba. Kad se vraća? -Sa bridža?
Obično nakon ponoći i miriše na kavu, ako me kužiš?
Hoćeš malo?
Ne bih rekao. -Zašto ne? Mjesec gledamo svakog dana.
Zašto se neko ne ode tamo? -U tome nas priječi toliko toga.
Pošaljimo Betty gore. Ne vidim zašto ne bismo. Stavi kacigu na glavu...
OUIJA zna sve odgovore.
Moja mama ju je donijela. Ona i njeni kompići s bridža ponekad zaigraju.
Je li to za razgovor s duhovima?
U tom slučaju, ne, hvala. Toga imam doma i previše.
Zapravo je jezivo.
Hoćete se igrati?
Možemo se samo razgovarati. -Pravila.
Nikad ne igraj sam. Nikad ne igraj na groblju.
Uvijek se pozdravi.
Po jedan krug za svakog igrača.
Hajde.
Skupismo se k'o prijatelji pravi, duh u blizini neka se javi.
Je li ovdje koji duh?
DA. -O, moj Bože.
Opusti se, Betty. -Jesi li s nama u prostoriji?
O, moj Bože. -Ellie, ti to radiš? -Ne, kunem se.
Postavite svoja pitanja.
Kako je na drugoj strani?
H, L, A, D, N, O
O. moj Bože. -Evo kako to radi.
Svi držimo ruku na tome pa ne znamo tko je pomiče.
Podsvjesno reagiramo i pomažemo je micati. -OK.
Ova igra je napravljena da se uplašimo.
Da. -Na drugoj strani nema ničega, vjeruj mi. -Nisi zabavna.
Ako razgovaramo sami sa sobom... Duše,
hoće li Lina poći sa mnom na ples?
DA. -Prestani, Ellie. -To duh radi.
Ovo me plaši. -Nema duhova, Betty.
Duše, dokaži nam da si ovdje. Daj nam znak.
Da, u pravu si.
Vidiš? Nema duha. Nema duha.
Ellie!
Mama, žao mi je. -Ulazi.
Zašto radiš ovo? -Ako ćeš me kazniti, samo daj. -Zadnji put je baš djelovalo.
Samo smo igrali glupu igru. -Osjećam tvoj zadah.
Znam da ti je teško i kako se osjećaš,
ali moraš mi pomoći, Lina. Zbog sviju nas.
Lijepo te molim, zlato. -Pokušat ću.
Ouija ploča? Stvarno? -Zapravo je zabavno.
Trebala bi je dodati u predstavu.
Sjedni s nama. Doručkujmo skupa kao obitelj, za promjenu.
Zakasnit ću, pa ću prošetati. -Ne budi šašava. Pojedi nešto, ja ću te odvesti.
Ne, idem s prijateljicom. -S kime?
Samo prijateljica. Moram ići.
Ja ću! -Ne, Doris, u redu je, ja ću!
Da vidimo najprije tko je to. -Neki dečko.
Stvarno? -Bok, mlada damo. Je li li Lina doma?
Da, evo je. -Bok. -Bok. Tko si ti?
Samo prijatelj. -Bok, gospođo Zander. Ja sam Mikey.
Možemo li poći? -Ne baš. Ako idete pješice do škole,
povedi svoju sestru sa sobom. Imam nešto za obaviti.
Ali, mama... -Hvala, zlato. -Trebam svoje cipele.
Pomozi sestri da se spremi. -Ajmo, malena.
Ovo je prekrasna kuća.
Tamo radite seanse? -Čitanja.
Uđi. Je li ti itko ikad čitao s dlana?
Moram priznati da nije. -Ništa ne boli.
Ljevak. Kao i moj suprug. Ovo je tvoja glavna linija,
ovo je linija života, a ovo ljubavna linija.
Nosiš jaknu maturanata. Koliko imaš godina? -17.
Lina ide u 2. razred, shvaćaš to? -Da, gospođo.
Što ne valja? -Tvoja linija života. Imaš ove zavoje.
Ovo može značiti štošta. Ovo je tvoja dominantna ruka, zar ne?
Jedno je sigurno... Ako ova ruka,
ili bilo koja ruka, dotakne moju kći na način koji mi se ne sviđa...
Ne bih htjela da se nešto dogodi tvojoj liniji života. Kužiš?
Da, gospođo.
Krećete.
Tvoja mama je vještica. Tako si čudna.
Je li to paučina u tvojoj kosi?
Doris Gluporis!
Doris... -Dosta.
Odlazite.
Znaš zašto ljudi govore zločeste stvari, zar ne? -Zašto?
Jer se boje. Žao mi ih je. A tebi?
Da. Žao mi ih je.
Odi ti samo. Ja odmah dolazim.
Hvala vam, velečasni. Ima li puno problema s drugim klincima?
I previše, ali ne trebate biti zabrinuti.
Sporo se steče prijatelje otkad joj je tata...
Znam. Razgovaram s njom o tome.
Jako ljubazno od vas. -Ona je krasna curica. Nije problem.
Hvala vam, velečasni.
Možda i mogla pozvati velečasnog Toma na čitanje.
Ne znam bi li velečasni Tom htio čitanje, zlato.
Kako bi mogao razgovarati sa svojom suprugom.
On je svećenik. Oni ne smiju imati supruge.
Imao ju je, prije nego što je postao svećenik.
Umrla je, baš kao i tata.
OUIJA zna sve odgovore
Što je ovo? -Novi rekvizit.
Za posao.
PRAVILA: 1. NIKAD NE IGRAJ SAM
2. NIKAD NE IGRAJ NA GROBLJU 3. UVIJEK SE POZDRAVI
Je li ovdje s nama kakva prisutnost?
Kako se zoveš? -Marcus.
Da.
Ne.
S kime razgovaraš, Doris? -Duše, čuješ li me?
Da, čujemo te. I vidimo te.
Mora šljakati.
Što je to bilo? -Što?
Roger? Dragi, jesi li tu?
NE
Tu sam.
Jesi li i ti tu?
BOK
PRIJATELJ -Bok, prijatelju.
Što sad?
Tko si ti?
Dosta, Doris.
Doris?
Ovo je malo neugodno, ali moram vas pitati jer mi se čini...
Neobično. Jeste li pomagali Doris oko zadaće?
Bože! Možda ne onoliko koliko sam mogla. Žao mi je.
Zaostaje li? Mogu joj češće pomoći. -Nije ništa takvo.
Zapravo, osim ako nije naučila pisati krasopis, netko joj uvelike pomaže.
Nije.
Doris, tko ti je pomogao oko ovoga? -Moja nova prijateljica.
Tko ti je ta nova prijateljica?
Nisam to bila ja. -Niti ja. A definitivno nije ni Doris.
Ne znam što da ti kažem. Nisam bila ja.
Je li tvoja sestra umjesto tebe napisala zadaću? -Već sam ti rekla.
Nije.
Bila je to tvoja nova prijateljica.
Dala sam joj da koristi moju ruku.
OBAVIJEST O OVRSI
Misliš da ćemo se morati odseliti?
Ne znam, zlato.
Tati se ovo neće svidjeti.
Trebala bih mu reći.
Skupismo se k'o prijatelji pravi. Duh u blizini neka se javi.
Tatice, jesi li čuo?
Možda ćemo se morati odseliti iz naše kuće.
Žao mi je, mama. -To nije u redu.
Ovo je bila kuća tvog tate. Naša kuća.
Htio je da živimo ovdje.
Ako je ostao makar jedan komadić njega, onda je ovdje.
U ovim zidovima.
Doris to baš ne kuži, zar ne? -Ne.
Misli da je on samo otišao. Kao da je otišao na posao.
Bolje i to nego da misli da ga je pregazio neki pijani seronja.
Mislim da je bolje da ne razumije.
Voljela bih da vas može gledati kako odrastate.
Da može vidjeti kakve žene ćete postati.
Izvoli.
Što je to, zlato? -To je za nas.
Gdje si pronašla ovo?
Ovdje je.
Nema više. Provjerila sam. Pripadalo je ljudima koji su prije nas bili tu.
Kako si saznala za to? -Tatica mi je rekao.
Sa tablom.
Hajde.
Skupismo se k'o prijatelji pravi.
Duh u blizini neka se javi.
Tatice, pronašli smo novac.
Hvala ti.
Ponekad ga je teško čuti.
Kao na radiju u autu kad ulazimo u tunel.
Ti ga čuješ? -Šaptaje.
Teško ih je razaznati. Ali čujem ih malo bolje kad sam kod table.
Puno bolje ako dotaknem pokazivač. -Doris, ovo je zločesto.
U redu je, Lina.
Tatice, jesi li ovdje?
DA. -Prestani.
Onda dobro.
Rogere, ako si to ti,
kad sam ti rekla da sam trudna s Linom,
gdje si bio kad sam ti to rekla?
POD TUŠEM
Je li u pravu?
Zapravo joj nisam potrebna.
Je li tako, tatice? -DA.
Što to gledaš? -Ponekad ih mogu vidjeti...
Kroz ovo. Još uvijek nisam vidjela taticu.
Ako želim to.
Roger.
Jesi li stvarno ovdje?
DA
Mogla je na puno načina manipulirati tablom.
Znaš to bolje od ikoga. -To je stvarno.
Ono što smo ovdje radile... ono što smo mislile da radimo...
možemo istinski pomoći ljudima.
Možemo raditi ono što smo se pretvarale da radimo.
I, Lina,
možemo ponovno razgovarati s taticom.
Ali kako, mama? To je samo glupa igra.
Moja majka je bila vračara. U to sam rođena.
Čitala je budućnost iz listova čaja, tarota.
Mislila sam da je to šašavo, da je ona jadna.
Mislila sam da je to sve muljaža.
Možda je bila u pravu. Možda to samo preskače generacije.
Ovo ćemo sutra odnijeti u banku.
Znam da bi se tvoj otac pobrinuo za nas.
Laku noć, mama.
Tamo valjda više ne smijem ići.
Elliena mama je nazvala mog tata i ovaj je pošizio,
a nije baš da ni on ne strusi pokoju bocu prije povratka s posla.
Ti to ozbiljno? -O čemu?
O plesu. -Zašto?
Ne znam. -Pa, da. Naravno da sam ozbiljan.
Možemo ići, ako želiš. Ili ne, to je samo glupi ples.
Želim... ići.
Super. Oprosti.
Samo sam iznenađen. Činiš mi se previše cool za ovakve stvari.
Nisam. Nisam cool.
Hoću reći... -Ali, tu si u krivu.
G. Ruselle.
Nema baš puno mjesta za Svetoga Duha, zar ne, Mikey? -Troje su gužva.
Gđice Zander, možemo li popričati?
Bez uvrede, velečasni, ali trenutno ne moram napraviti mjesta
za još jednog duha u mom životu. Bio on sveti ili ne.
Nije stvar u tome. Ti si jedna pametna mlada dama.
Vjerujem da možeš vjerovati samoj sebi da ne donosiš loše odluke.
Ali momke u njegovoj dobi treba obeshrabriti.
Od toga postanu bolji muškarci, dugoročno gledano. -Hvala.
Valjda. -Zapravo sam htio razgovarati o tvojoj sestri.
Već je četvrti dan zaredom nema na nastavi. Zašto?
Komplicirano je.
Obično kad je bolesna, vaša majka pošalje ispričnicu
ili navrati po njenu domaću zadaću. -Nije bolesna.
Mama i ona rade.
Kako to misliš? -Da vidimo možemo li kontaktirati tvog oca.
Što bi mu rekla?
Jesam li ga učinila ponosnim? Ponosi li se sa mnom?
Uvijek.
To škaklja.
Puno vam hvala. To je bilo nevjerojatno. Mogu li i sutra doći?
Naravno. Zadovoljstvo nam je.
Lina.
Boli me vrat. -Popij ovo. Ako ti ne prođe, probudit ćemo mamu.
Peče. Kao da me ubola pčela.
Bit će ti bolje za tren.
Laku noć, malena.
Skupismo se k'o prijatelji pravi, bla-bla... Što mi je s vratom?
Tatice, boli me.
Stol postavi, nek' ne trza, daj sve od sebe i budi brza.
Nemoj zaboraviti sol, papar, kečap, senf.
Vidi čudakinju. -Tako je čudna.
Što to radiš?
Drži stražu.
Što to radiš? -Ne radim to ja. -Prestani!
Prestani, Jack!
Lina, nazovi restoran ako trebate nešto. -Mama!
Što? -Izgledaš...
Što? -Ništa.
Ništa. Izgledaš lijepo. -Neće me biti nekoliko sati.
Budite u krevetu do devet. Imaš broj restorana ako...
Znam. -Domaća zadaća. -Znam!
Idi.
Oprosti što kasnim. -Nema problema. Izvoli.
Ovdje je divno. Toliko sam puta prolazila pokraj, ali nisam nikad ušla.
Mislio sam da će ti dobro doći ako jednu večer ne kuhaš.
U pravu si. Ponekad nemam volje ni podgrijati špagete.
Bože. Molim te, zaboravi to. Nisam loša majka.
Ja jedem hladne špagete barem dva puta tjedno.
Držim čitavu kutiji na parohiji. Pozvao sam te
jer želim popričati o curama i kući a da nas ne čuju.
Bok. Uđi. -Bok.
Bok, mala. -Hvala na... U sobi imam neke ploče,
a ona će gledati TV. Možemo ići gore.
Ako kažeš mami da je bio tu, kunem se da ću ti rastopiti sve lutke
dok ne ostane samo hrpa kose i ruku. Jasno?
Nisam stručnjak za okultno. -Iskreno, nisam ni ja.
Svijet duhova je opasan. -Ali...
Ono što mi radimo nije opasno.
Dobro je, oče. Dobar je to posao.
Da ti barem mogu pokazati, pomogla bih ti da pričaš sa suprugom.
Oprosti.
Pretpostavila sam da bih htio. -Tko kaže da ne želim?
Nisam imao prilike reći joj sve što sam htio prije nego je preminula.
Tako je uvijek. -Ali...
uvijek sam osjećao da sve što nisam rekao
ona već zna.
Gloria i ja smo dolazili ovamo jednom mjesečno.
Roger je naručivao vino s francuskim naglaskom. Bio je grozan.
Mislila sam da su ti dani za mene gotovi.
Ja sam tako mislio nakon...
Pobrinuo sam se da bude tako, zar ne?
Nije bilo tako prije sjemeništa. -Nisam najbolje razmislio o tome.
Možda u drugom životu.
Za drugi život.
Super je što se ne morate odseliti.
Prekrasna kuća. Klasika. Ima dobre kosti.
Oprosti. Moj tata je arhitekt.
Njegov pojam zabave je kad mene i brata vodi na razgledavanje kuća.
Zbilja? -Da.
Jako mi je drago da se ne seliš.
Moja mama će se uskoro vratiti doma.
Nisi li rekla za sat vremena? -Ne bih riskirala.
Ubit će te. I mene.
Romeo i Julieta. -Više Bonnie i Clyde.
Na žalost po nas.
Pa...
Laku noć.
Vidimo se, malecka.
Isuse! Prepala si me.
Želiš čuti nešto fora? -Naravno.
Znaš li kakav je osjećaj kad te zadave na smrt?
Najprije osjećaš pritisak u grlu. Oči ti zasuze
i počneš osjećati nekakav okus, nešto jako, jako kiselo u ustima.
Onda kao da netko upali šibicu usred tvojih prsa.
I ta vatra bukne.
Ispuni ti pluća i grlo.
I dođe ti skroz iza očiju. Na kraju...
ta se vatra pretvori u led,
kao da ti netko ledenim iglama probada prste na rukama i nogama
i ruke. Vidiš zvjezdice.
Onda tamu. Zadnje što osjetiš jest hladnoća.
Laku noć, Romeo.
Zašto si ovo napravila?!
Nisam ja. -Znaš da mi ju je tata poklonio!
Nisam ja, nego tata.
Kako bi zaustavio glasove. -Dosta, Doris.
Ovo više nije smiješno! Dosta! -Što?
Zašto vičete? -Gle što je napravila!
Jesi li ti to napravila? -Nisam!
Laže. -Nešto nije u redu s njom.
Ili si preglupa ili pretvrdoglava da to vidiš! -Pazi na jezik!
Samo vas dvije živite u tom svijetu mašte, ali mene izostavite.
Izostavite i tatu.
Ne možeš sa mnom tako razgovarati. -Ne znam kako da te natjeram da me čuješ!
Tvoja sestra je u životu prošla isto što i ti.
Obje se nosite s istim problemom. -Nešto nije u redu s Doris!
Doživljava nešto nevjerojatno. Kao i ja!
Ako nam se pridružiš, rane će ti prije zacijeliti.
Jesi li slušala što govore? I što ona glupa ploča govori?
Da, svaki dan. -Osnovne stvari.
"Oprost", "tako sam ponosan na tebe", "fališ mi".
Sve si to govorila svojim klijentima jer si znala da će htjeti povjerovati.
Znaš kako to ide, naučila si me to. -Ne! Ona zna svašta.
Postavila sam joj određena pitanje, čula si me.
O stvarima koje samo on zna. Kako to objašnjavaš?
Ne mogu.
Žao mi je. Znam da je ovo teško prihvatiti, ali...
Ovdje se događa nešto što ne možemo objasniti.
A to mijenja Doris.
Mijenja je i znam da ti vidiš. Barem malo.
Da je to tata, da je to stvarno on, zašto bi je mijenjao?
Zašto bi učinio bilo što da je promijeni?
Zakasnit ćemo. -Ne želim ići u školu.
Znam, zlato, ali previše smo propustile. Jesi li napisala zadaću?
Neću ići, neću ići!
Lina, idi po sestrine stvari u njezinu sobu. -Ne. Ne želim ići.
Želim ostati ovdje i razgovarati sa svojim prijateljima.
Lina, uđi. -Velečasni.
Kako ti mogu pomoći?
Ne znam kako da vas ovo pitam, ali...
Ima li u školi netko tko govori poljski?
Nisam siguran. Zašto?
Ovo sam pronašla u svojoj kući i...
Želim znati što piše. Mislim da su na poljskom, ali...
Doris ih je napisala. -Nisam siguran da razumijem... -Vidjela sam je.
Mislim da je sestra Hannah došla iz Poljske za vrijeme rata. Mogu...
Mogu je zamoliti da ih pogleda.
Lina. Što je ovo?
Nadam se da nije ništa, velečasni.
Velečasni, lijepog li iznenađenja.
Ispričavam se što sam ovako banuo.
Nadam se da još uvijek vrijedi ona ponuda za čitanje.
Uđite, molim vas.
Baš sam iznenađena. Mislila sam da se protivite...
Predomislio sam se.
Bok, velečasni. -Lina, bok.
Htio sam iz prve ruke vidjeti oko čega je takva strka.
Doris, jesi li voljna...?
Vaša supruga se zove Gloria, zar ne? -Tako je.
Gloria, jesi li ovdje?
Zlato. -Malčice ju je teško čuti.
Falim ti.
Gloria, koje je tvoje srednje ime?
Lynn. Je li to istina?
Nevjerojatno.
Opraštaš mi?
DA
Za što?
SVAĐA
Hvala ti, ljubavi.
Ali o čemu smo se ono svađali?
Kaže da nije važno.
Nemoj se skrivati...
iza...
ovratnika.
Želim da budeš...
sretan.
To je bilo nešto.
Hvala na ovome, Doris.
Bojim se da to nije jedini razlog zašto sam navratio.
Lina je upala u nevolje u školi. -Molim?
Je li tako, Lina? -Oprosti, mama.
U kakve nevolje? -Radije ne bih o tome razgovarao ovdje.
Možemo li negdje popričati nasamo?
Možemo ujutro razgovarati u vašem uredu.
Radije bih o tome razgovarao odmah, ako se slažete.
Obećajem da neću dugo. -Možemo gore u moju sobu.
Hoću i ja s vama. -Koliko imaš godina, Doris?
9. -E, pa, praktički si već mlada dama.
Misliš da ćeš moći nakratko sama čuvati kuću?
Možeš li to? -O čemu je riječ, velečasni?
Mogu li gledati TV?
Naravno.
Ovuda. -Gdje ih je napisala?
Tamo.
Kamo idete? -Mama, molim te.
Srednje ime moje žene bilo je Catherine. -Žao mi je, ja...
Je li ovo zbog vašeg čitanja? -Srednje ime moje majke bilo je Lynn.
Jesi li je vidjela kako ih piše? -Jesam, baš tamo.
Ponekad se medij zbuni... različiti glasovi...
Prevario sam je.
Što je to?
"Ne vjerujte svakom duhu, nego provjeravajte duhove jesu li od Boga.
jer su mnogi lažni proroci izišli u svijet." Ivan, poglavlje 4, stih 1.
Mislila sam da je u pitanju Lina. -U pitanju ste svi vi.
Molim vas.
Počela je tako što me zvala "dragi". Lagano. Učestali pojam nježnosti.
Zatim je rekla da joj falim i pozivala me na utjehu.
Jeste li me doveli ovamo kako biste mi rekli da je moja kći prevarantica?
O, ne. Ne mislim da je prevarantica. Nimalo.
Kad sam pitao za Glorijino srednje ime,
svom sam snagom mislio na riječ "Lynn".
Iznova sam je ponavljao u svome umu. -Zašto?
Jer kad postavimo pitanje na koje znamo odgovor,
istovremeno mislimo na odgovor. -Tako je.
I ona me slušala. Ja sam pomislio "Lynn" i ona je rekla "Lynn".
Kad sam je pitao o čemu smo se svađali,
ispraznio sam svoj um. Zamislite samo smetnje na TV-u.
Promijenila je temu. -A glas vaše žene?
Svi smo ga čuli. -Bio je to ženski glas. To je sve.
Šokiran sam što sam ga čuo kako izlazi iz njenih usta.
Ne razmatram je li zvučala točno kao Gloria.
Ona je rekla samo jednu riječ, dovoljno da čujem da je ženski,
ali nedovoljno za bilo što drugo.
Naglasak, modulacija, ništa previše poznato.
Mislim da vaša kći nije prevarantica.
Vjerujem da kanalizira moći i sile koje ne razumijemo.
Ali, siguran sam da nije kanalizirala moju ženu.
Bok, Doris. Kaj ima? Je li Lina doma?
Uđi.
Zapravo, sad nije. Ona i mama razgovaraju s nekim čovjekom o nama.
Brzo se vraćaju. -Ostavili su te samu?
Samo što se nisu vratili. Rekla je da pričekaš.
Da? -Hoćeš vidjeti nešto krasno?
Možda bih se trebao vratiti kasnije. -U zidu je blago.
Iskoristili smo ga da platimo račune. -Da, čuo sam za to.
Blago u zidu postoji? -Pokazat ću ti.
Samo što nije stigla.
Ovo je napisala Doris. Sestra Hannah je došla ovamo iz Poljske za vrijeme rata.
Zamolio sam je da to prevede. Vrlo ju je uzrujalo.
Ovo je dnevnik čovjeka po imenu Marcus
koji je odrastao u Poljskoj za vrijeme Drugog svjetskog rata.
Govori o svojoj obitelji, o tome kako su ih okupili
Nijemci za vrijeme invazije. -Ovuda.
Našla sam rupu u zidu iza peći, a novac je bio unutra.
Bio je star i prašnjav. Mislim da ga ima još.
Hannah govori o jednom liječniku u logoru.
Zvali su ga Đavolji doktor jer ga je zanimalo okultno
i zbog ekperimenata koje je provodio na pacijentima.
On govori o tome kako su ga spasili saveznici.
Došao je u Ameriku i živio je na ulici te je završio u umobolnici.
Unutra sam našla i nakit.
Ali sam vratila unutra, za kasnije.
Prepoznao je jednog liječnika koji je koristio drugo ime,
ali je znao da je to Đavolji doktor.
Nije nevjerojatno da su mnogi od njih pobjegli u Ameriku nakon rata.
Jedne noći doktor ga je odveo iz bolnice
i doveo ga u svoju kuću. Opisao je tu kuću.
Ovu kuću. Kaže da je doktor imao tajnu prostoriju
u podrumu gdje je nastavio eksperimentirati na Marcusu i ostalima.
Odrezao im je jezik. Odstranio im je glasnice i zašio usta,
držeći ih u tajnom podrumu,
tako da ljudi koji su ga posjećivali i družili se s njim nisu ništa čuli.
Moj Bože. -Svoje je ubojstvo vrlo detaljno opisao.
Svoje ubojstvo? -Dnevnik tu ne staje.
Unutra bi moglo biti još toliko toga. -Govori o onome poslije.
Poslije njegovog ubojstva? -Stvari koje bi mogle pomoći mojoj obitelji.
Govori o tome kako je boravio u mraku s ostalima.
Bez glasa, hladan, lud.
I govori o drugim stvarima u mraku. Stvarima koje nisu ljudske.
Stvarima koje su ga preuzimale. -Bio si u pravu.
O onome što si rekao za ovu kuću.
Dobre kosti.
Ne.
Znala je svašta. Stvari koje smo znali jedino Roger i ja. Pitala sam...
Pitala si je stvari koje su se dogodile u kući.
Stvari koje ste ti i tata govorili i radili nakon useljenja.
Naravno da su znali sve odgovore. Već su tada bili u kući.
Promatrali su.
Onda se odselimo, pobjegnimo iz kuće.
Problem nije više u kući.
Zvao sam nadbiskupiju. Vatikan ima ljude koji istražuju ovakve stvari.
Zamolit ću ih da odobre istjerivanje. -Nemojte više ništa reći.
Promatrali su nas svih ovih godina u kući, sve što smo radili.
To znači da nas i sad promatraju.
Doris, zlato.
Idem po nju. Kad je nađem, izaći ćemo van...
Ne, ne! Ne! -Zlato.
Zlato, gledaj me. -Ne. -Gledaj me.
Gledaj me! -Ne. -Moramo pronaći tvoju sestru.
Što je to?
Podrum.
Lina, čekaj vani. -Ne.
Nema šanse. Ne, to je moja sestra.
Ovo je moja kuća i idem s vama.
Osim toga, to da se razdvojimo zvuči kao najgluplja ideja na svijetu.
Onda dobro.
Ali, ako ćemo sići tamo dolje, spalit ćemo ovo u peći.
Doris? Zlato?
Spalimo to.
Ovdje su unutra. Svi.
Igrale smo se na groblju.
Mislite da će to djelovati? -Iskreno, ne znam.
Mama! Mama, upomoć.
Bojim se. Mamice, pomogni mi.
Ostanite tu sa svojom kćeri. -Što je s time da ostanemo zajedno?
Ako je ona unutra, dovest ću je van.
Tu smo umrli.
Oče naš, koji jesi na nebesima... -On nas ne vidi, velečasni.
Da nas vidi, nitko od nas više ne bi bio ovdje.
Ti nisi Doris.
Je li Doris još uvijek ovdje?
Žao mi je što vam se ovo dogodilo.
Pođite sa mnom. Mogu vam pomoći.
Pa da mi je i dolinom smrti proći,
zla se ne bojim.
Velečasni?
Gdje je ona? -Ona je sad dio zidova.
I ispričala mi je predivne, grozne stvari.
Ne! Ne!
Tom.
Mama! -Moraš otići odavde!
Što ćemo sad?
Ne znam... -Mama!
Prestani. Pusti je.
Razgovaraj sa mnom. Ja sam posuda. Mogu ti pomoći.
Ona je bolja posuda. -Što želiš od nje?
Glas. -Uzmi moga.
Možeš ga i izrezati, baš me briga, ali ostavi moje cure na miru.
Pusti njih! Uzmi mene!
Uzet ćemo sve vas.
Tata!
Zašto si to učinila?
Nisam. -Tata mi je dao ovo i ti to znaš.
Nisam to bila ja. Tatica je to učinio
kako bi zaustavio glasove.
Nisam to bila ja. Tatica je to učinio
kako bi zaustavio glasove.
Zlato, nemoj.
Samo sam htjela da mogu ponovno razgovarati s taticom.
Htjela sam da ti možeš ponovno razgovarati s tatom. -Njega nema više.
On živi na mračnom i hladnom mjestu,
i viče, i viče, i viče...
Ne, ne viče.
Zlato? -Žao mi je, Doris.
Tatice.
Ne.
Ne. Ne.
Ne. O, moj Bože.
Bože.
Moja malena. -Morala sam.
Kako bih zaustavila glasove.
Oprosti.
Mama? Mama.
Mama. -To nisi bila ti.
Nisi bila ti.
Ja sam kriva.
Volim te.
I ja tebe volim.
Svi čekaju.
Ne! Oprosti! Bože!
Lina?
Kamo si to odlutala?
O čemu smo ono razgovarali?
O tvojoj sestri. Ponovno.
O, da.
Što s njom? -Moraš se pokušati sjetiti
bilo čega što bi nam pomoglo da je pronađemo...
ili njeno tijelo ako je... -Naravno.
Naravno. Oprostite.
Moja majka možda zna. Rekla je nešto tome gdje je Doris.
Već smo to prošli. Ona je mrtva jer si je ti...
Da, naravno. -Ovdje si već dva mjeseca, Lina.
Ne možemo pronaći tvoju sestru, a ipak ne možemo
normalno razgovarati o tome što se dogodilo tvojoj majci. -Moja majka...
Stvarno, jedino što mogu o svojoj majci je da...
Htjela je znati da nismo sami nakon što nam je tata umro.
I sad zna.
Nikad nismo bili sami.
Ja nikad neću biti sama.
Više nikad neću biti sama.
Doris?
Jesi li tu?
Preveli: Subs Bros Inc.
IMA JOŠ! ;)
Gđice Zander? Imate posjetu.
Kaže da je vaša nećakinja.
Preuzeto sa www.titlovi.com