www.titlovi.com
PACIJENT SEDAM
DUŠEVNA BOLNICA "SPRING VOLI"
Daj mi dva.
Dupli ulog. -Dupli ulog?
Žandari i kraljevi, šta ti imaš?
Ah, nosim sve.
Truba si u ovoj igri, čoveče. -Znam.
Trebalo je više da se kockaš kada si bio mlađi.
Veoma smo uzbuđeni što ste izabrali našu ustanovu
kao predmet istraživanja za vašu knjigu, Dr. Markus.
Drago mi je što to čujem, Dr. Viktor.
Molim vas, zovite me Pol. Mogu li vas zvati Danijel?
U stvari, ne.
Samo me prijatelji zovu Danijel.
Pol, sedite, molim vas.
Da li ste je... -Oh, završio sam je sinoć.
Veoma, veoma impresivan rad doktore.
Izuzetan rad. Srećni smo što ste tu.
Hvala, lepo je čuti. Moje jedina nada je da ću moći promeniti
život vaših pacijenata ovde.
Ne sumnjam u to.
Iako moram reći, da ćete imati pune ruke posla sa ovom grupom.
U to vas uveravam.
Nemate ništa protiv ako pitam, čime su vas privukli?
Ne, uopšte. Istraživanje koje ću ovde obaviti biće
potpora za moju novu knjigu, koja će se fokusirati
na osnovnu razliku između pravog mentalnog oboljenja
i psihoze uzrokovane
potrebom pacijenata da potiskuju u podsvest
grozne ili užasavajuće postupke,
koje su napravili u prošlosti.
Ili, možda kriju strašnije i mračnije stvari.
Što znači, da se samo prave ludi.
I kriju gnusna dela iz svoje prošlosti, za koja snose krivicu.
U tom slučaju, odabrali ste elitu.
Ovi pacijenti pate od raznih mentalnih oboljenja,
verovatno, najozbiljnijih sa kojima sam se susreo.
Sve, od paranoidne šizofrenije,
ekstremnih fobija i maničnih poremećaja.
Sva ona su uzrokovala da počine strašne zločine.
Razlog što sam ih odabrao. Jesu li informisani
da radim istraživanje za novu knjigu?
Da, svakako im je rečeno.
Da li su zapamtili ili ne, ostaje da se vidi.
Pa, verujem da...
Biti iskren sa pacijentima je način
da steknete njihovo poverenje.
Naravno.
Kao što ste tražili, svi pacijenti su smešteni u zajedničku prostoriju.
Dao sam posebne instrukcije Kajlu i Šejnu...
Kajl i Šejn, ko su oni?
Bolničari koje sam odredio. da vam asistiraju danas.
Kajl je moj nećak.
Nije baš najbistriji momak, ali svakako može da otprati
pacijente do vas i nazad.
Nažalost, naš operativni budžet je smanjen
od strane borda direktora. Ponovo.
Tako da smo tanki sa sa osobljem.
Pa, kada ova knjiga izađe, i bude uspešna
ja ću se odužiti vašoj ustanovi za sva istraživanja,
i nadajmo se da će to smanjiti vaše troškove u budućnosti.
Verujem da hoće.
Nadam se da će ova kancelarija biti pogodna za vaše intervjue.
S obzirom na prirodu bolesti pacijenata koje ste odabrali,
moramo ih držati pod maksimalnim stepenom bezbednosti.
Siguran sam da će sve biti u redu.
Ako vam još nešto treba, prenesite mi zahtev preko osoblja.
Biću na poslepodnevnom obilasku. -Puno vam hvala.
Uživajte na sesijama, doktore.
Apsolutno.
Druže, ovo mesto je pušiona, nemam nikakav signal.
Koji đavo? -Gospodo.
Da? -Pošaljite mi pacijenta 110984, molim?
Da, gospodine.
Za zapisnik, pacijent 110984.
Džil, 27 godina.
U ustanovi je više od 17 godina. Pacijentkinja tvrdi da je majka
pokušala da je ubije kada je imala 10 godina.
Ispoljava ponašanje
slično anoreksiji ili bulimiji zadnjih 11 dana
i odbija vodu zadnjih 48 sati.
Hvala, to bi bilo sve.
Dr. Markus, mislim da ne bi trebalo... -A ovo je redosled
kojim bih želeo da pacijenti dolaze.
Zoveš se? -Kajl.
Kajl. Hvala ti, Kajl, bićemo dobro.
Zdravo Džil.
Ja sam Dr. Markus.
Šta hoćeš?
Želim da ti pomognem.
Zašto me snimaš?
To je da ti pomogneš meni, kako bih ja mogao tebi.
Skini mi lisice.
Bojim se da nemam ključ.
To je sranje.
Zašto bi htela da ti budu slobodne ruke?
Zato da bi skinula infuzor, i nastavila da se povređuješ?
To je ono što bi htela?
Radije bih umrla nego bila ovde.
Stvarno?
Hteo bih nešto da probam.
Mogu da završim ovo vrlo, vrlo brzo.
Mogu reći da si me napala, čim sam te oslobodio.
I da sam morao da se branim.
I znaš li koji je najbolji deo? Nikoga neće biti briga.
Samo ti sedi tu mirno
i biće gotovo za sekund.
Jeli li lud?
Zašto bi to uradio?
Upravo sam dokazao da ne želiš da umreš.
Neću više da budem ovde!
Pa...
Možda ti mogu pomoći oko toga. Reci mi šta se desilo.
Reci mi šta se desilo sa tvojom majkom, sa tvojom mamicom.
Pokušala je da me ubije. -Kako?
Ti već znaš šta se desilo, sve imaš u tim fasciklama.
U redu. Čuj, mogu te poslati nazad sa
preporukom za elektrošok terapiju.
Gđice, ako misliš da možeš da se igraš sa mnom, pokušaj.
Veruj mi, mogu da budem mnogo gori.
Šta hoćeš od mene? -Hoću istinu.
Ne ono što je u fajlovima, hoću...
Hoću ono čega se sećaš.
Hoćeš li mi pomoći? -Mogu da pokušam.
Ali prvo moraš da se otvoriš, budeš iskrena, kažeš mi istinu.
A ja ću znati ako lažeš.
Ovo ne vodi nikuda. -Kažu da sam luda!
Ali nisam.
U redu. Zašto?
Volela sam mamu.
Ona je bila dobra mama.
Sve dok...
Dok nije počela da viđa tu stvar.
Stvar?
Da viđa stvar?
Dušo.
Zašto si u krevetu?
Džil! Jesi li mokrila u krevet?
O bože.
Moj bože! Moj bože, dušo, šta se desilo?
Šta se desilo, Džil? Da li je neko bio ovde?
Pričaj sa mnom!
Kejti!
Moj bože.
Kejti.
Mama.
Mama?
Šta to radiš?
Šta se desilo sa hodnikom?
Oh ne!
Ponovo to radiš!
Otvori! Otvori vrata!
Ja sam tvoja majka, otvori!
Otvori vrata! Odmah!
Otvori ih! Ja sam tvoja majka!
Molim te, pusti me unutra!
Oh Bože!
Beži odatle, u opasnosti si!
Moja duša. Dušice moja.
Zašto si ubila nekog koga si volela?
Nisam imala izbora.
Da li si mrzela svoju majku?
To je bolesno pitanje.
Na koje samo ti znaš odgovor, a?
Hoću da se vratim u ćeliju.
Gde je bio tvoj otac za vreme ovoga?
Nije bio tamo, bio je...
Bio je napolju sa mojom sestrom Kejti.
Da li si se ikada zapitala ko je ovde pravo čudovište?
Htela si da svi misle o tebi kao jadnoj,
bespomoćnoj žrtvi, koja nije imala izbora. -Jebi se!
A u stvari,
ti si zapravo hladnokrvni
sociopatski
ubica, sa elektra kompleksom, koja je htela da ukloni mamu
sa puta kako bi imala tatu samo za sebe.
Je li tako? -Ne!
Da li si planirala da ubiješ i svoju sestru? -Ne! -Da li si?
Ništa ti ne znaš!
U pomoć!
Hej, hej, hej.
U redu, diši. Diši, smiri se.
Šejn, treba mi pomoć, odmah.
Mrzim te! Ti si zao!
Vadite me odavde!
Ko si ti? Ko si do đavola ti?
Gospodo, kada budete mogli, dovedite mi pacijenta 102578.
Džon Dou, približno u kasnim pedesetim,
pronađen je kako luta šumom obučen samo u kućni mantil.
Džon Dou, ili Džej Di kako ga ovde zovu,
tvrdi da se ne seća svoje prošlosti.
Ovaj nam bar neće biti problem, a?
Da, on je stidljivi, tihi momak.
Je li tako, Džej Di? -Nema poznatih rođaka,
a vlasti ne mogu da utvrde
njegov identitet putem otisaka prstiju, ili stomatološkog kartona.
Primljen je u ovu ustanovu
pre 5 godina. Posle nekoliko nasilnih napada
uzrokovanih stalnim košmarima i neobjašnjivim strahom od...
plastične folije.
Ovaj pacijent je pod sedativima.
Džej Di je pod sedativima 24 časa dnevno.
Sjajno, ok, vodite ga odavde.
Vratite ga kada bude živahniji, hm?
Ne možemo, gospodine. To su naređenja Dr. Viktora.
Ovaj pacijent je nasilan. -Ja sam ovde, znate?
U redu.
Kako se zoveš? -Džej Di.
Džej Di, da li znaš u kom,
u kom si gradu?
Neće da mi kažu.
Ovo je bilo sjajno. U redu, u redu izađite.
Ostavite ga ovde. Hajde, hajde.
Zatvorite vrata, usput.
U redu, Džej Di, ja sam...
Dr. Markus. -Šta to radiš?
Snimam te. Smeta li ti?
Kao da imam izbora?
Možeš li to skloniti, molim te? Molim te?
Postoji li problem?
Moj bože, kartoni ne lažu.
Ti stvarno imaš problem sa plastičnom folijom.
Možeš li to skloniti, molim te?
Uzmi.
U redu, u redu, vidi, vidi, vidi.
Pakujem ga. Sklanjam ga.
Hvala. Hvala.
U redu Džej Di, ti si, u duševnoj bolnici "Spring Voli."
Sećaš li se zašto si ovde doveden?
Sećam se samo jedne stvari. -Fino, koje?
Zašto bih ti rekao?
Pa, ako ću da ti pomognem,
moram znati uzrok problema.
Ne, ne. -Da.
Ne, ne!
Molim te! Ne, ne, ne!
Skloni je sa mene, skloni je, molim te!
Skloni je, skloni je, skloni je!
Ne, dok mi ne kažeš ono što želim da znam. -U pomoć!
U pomoć, bilo ko, u pomoć!
U pomoć, neka mi neko pomogne!
U pomoć! -Napolje!
Odmah.
Molim te, skini je!
Hoćeš li sarađivati?
Daćeš mi ono što tražim?
Sada,
Džej Di.
Ne sećaš se ko si,
i odakle si?
Zašto ne počnemo sa ovim,
malim problemom koji imaš sa plastičnom folijom?
Bio sam na odmoru, u Velikoj Britaniji.
I on me je ubio.
On je šta?
Ubio me je!
Ko?
Ne znam ko je on bio.
Ni zašto je to uradio.
Ali, u snovima,
mogu da vidim,
i osetim,
i čujem,
sve!
Smicalica ili poslastica!
Odjebite.
Izvinite!
Tako se ne razgovara sa decom!
Audi je u garaži.
A sada, odjebite!
Dobro veče, dame. Kako ide?
Vukodlak je moj, udaj se za mene! Udaj se za mene!
Oh sranje čoveče, vidi ovo!
Ortak, šta to vučeš?
Hej! Izvini, zar ti nisi...
Oprosti, zar ti nisi išao u Trumanovu pripremnu školu?
Ne. -Jesi, zar ne?
Jesi. 1997.
Ja sam Alan. Alan Flečer?
Bio sam tamo stariji učenik.
Nisam te video od tada. Nikada se nisi baš uklapao.
Kako si sada?
To je sjajan kostim, uzgred.
To je prosto genijalno. Teri?
Pogledaj ovo, vidi svu tu krv!
Odličan kostim, ortak!
Ti si ubica, ili tako nešto?
Ja jesam ubica, da. -A u vreći je telo, je li tako?
Poslednja žrtva? -Sasvim sveža. -Divota!
Jebena divota!
Ortak? To je preteško.
Dozvolićeš da ti pomognemo?
Hriste!
Ti ozbiljno shvataš Noć veštica. Da li je unutra pravo telo?
Pomozite mu, idioti.
Tako je teško.
Kakav ti je plan za večeras?
Bio si na žurci? -Ne.
Krenuli smo na tu žurku u potkrovlju, odmah dole niz put.
Naši kostimi nisu loši, ali tvoj, imaćemo pravi ulazak sa njim.
Znam da je kasno, ali možeš da baneš na kratko, hoćeš li?
Naš drugar Džek, mislim, on mora videti ovo.
On je skroz u horor fazonu, i obožavaće ovo.
Radije ne bih skretao. -Ortak, ortak.
Ne budi jebeno dosadan. Molim te, samo jedno piće.
Biće stvarno brzo, vratićeš se na vreme, u potrazi za novom žrtvom.
Neću ostati dugo. -Da!
Ovuda, onda. Ubico!
Teri, mislim da je to rasistički. -Kako je to rasistički?
Sobarica moje majke je crnkinja, tako da znam o tim stvarima.
Pa onda je tvoja mama rasista.
Ona jeste pomalo rasista.
Čekaj, ostani ovde, naći ću Džeka. Ne miči se, važi?
Da!
Slušaj, slušaj, moraš videti ovo.
Njegov kostim.
Pogledaj ga!
E to je jebeni kostim, ortak!
Sjajna boja na licu. Da pogodim,
"Američki psiho"?
Hej, dušo, sipaj nam malo hemije!
Hoću da se slikam sa najboljim kostimom u kući!
Jebeš me!
Ti si ovo uradio? -Naravno.
Detalji, čoveče!
Kako si samo napravio te gadne rane, i...
Oh, krv je savršena!
Imaš pravog talenta, ovde!
Momci, zgrabite jedan.
Zdravica.
Za našeg novog prijatelja.
Najzad neko ko ceni Noć veštica,
onoliko koliko i ja!
Uzdignimo pakao!
TNT, molim. -Stiže.
Došao si sa stvarno briljantnim kostimom.
Vino, molim.
To u stvari nije kostim. -Ma da.
U pravu si, izvini. Više kao pribor, zar ne?
A odelo je sjajno.
Neka vrsta psiho Džejms Bonda.
Ja sam Megi. -Zdravo, Megi.
Briljantan je. Mislim,
koliko ti je vremena trebalo da ga napraviš?
Pa, to je više od rolne, zaista. Poput svinje u ćebetu.
Jednostavno je genijalan.
Nisam videla ništa slično.
Ne toliko dobro, u svakom slučaju.
Siguran sam da mnogi od nas to rade. Najbolja noć u godini za to.
Mnogo je teže ići okolo sa mrtvacem tokom obične večeri,
nego za Noć veštica.
Ali uspevamo, i pored toga.
Bitno je da znaš šta radiš.
Naravno.
Živeli! -Živeli
U redu, vi goblini i svi vi monstrumi tamo,
nadam se da ste uživali noćas. Sablasna, sablasna noć.
Ljudi, jako mi je žao, ali ostalo je još 10 minuta.
Bar se zatvara za 10 minuta.
Moram da idem. -Šta, ne!
Ne možeš da ideš, sada je Noć veštica! Džek pravi još jednu žurku.
Džek! Praviš još jednu žurku, zar ne?
Da, da, naravno!
Par vas može doći na piće pred spavanje. -Divno.
Ne, stvarno, moram da idem. -Zašto?
Valjda ne radiš ujutru? -Radim upravo sada.
Moram da zakopam tu stvar do 3 pre podne, ili neću dobiti nagradu!
Nagradu? -Oh, premiju!
Kao lovac na Noć veštica? Na to si mislio kada si rekao
da mnogi od nas rade to! Bože, tako sam glupa!
Pomoći ćemo ti.
Zvuči jako zabavno! -Ja ne...
Hajde momci! Moramo uraditi ovo!
Ortak! Pomoći ćemo ti da zakopaš telo!
I uzmemo jebenu premiju!
Najmanje što možemo, drugar.
Svi u šumu!
Upravo ovde.
Startuj, prijatelju! Hajde!
Ovo će poslužiti.
Ostani ovde.
Gde smo? -Vozili smo se više od jednog sata.
Savršeno!
U redu, gospodo. Pratite stazu, i videćete lomaču.
Zapalite je, bacite ga u rupu i zakopajte.
Doći ću čim se pripremim.
Ah, kretenu!
Kretenu!
Sve je u redu? -Da.
Oseti težinu ovog malog gada.
Da, stvarno dobar osećaj.
Izvoli.
Šta je ovo?! Šta je ovo jebote?!
Alane. -Odbij! Odbij!
Alane! -Sranje!
Ne, molim te! Molim te, ne!
Molim te!
Sve je gotovo.
Pa, Megi?
Šta bi želela da radiš?
Uzeo si premiju?
Može se reći.
Da li bi svratila do mene, za promenu?
Samo ako si siguran.
Ne bih te više držala budnim.
Siguran sam da imam višak energije za tebe, noćas.
Nešto nije u redu, gospodine? -Problem sa kombijem?
Ne, sve je u redu.
Došli smo ovde bukvalno,
da malo pobegnemo od gradske vreve. Upravo krećemo kući.
Bila je luda noć.
Shvatam. Da, siguran sam da jeste.
Imali smo mnogo gadnih izveštaja večeras, ne treba nam više.
Možete nastaviti dalje. Postaraj se da ona bezbedno stigne kući.
Apsolutno, gospodine. Čuvajte se!
Kreten.
Naseli su? -Jesu, ortak, u potpunosti.
Neki tip sa ženskom. Dobro se držao, a ona nije loša riba, znaš?
Oh, čoveče! Ovo je mnogo bolje nego prošle godine
kada smo se maskirali u sveštenike! -Obožavam Noć veštica!
Dakle da razjasnimo. Imaš taj košmar koji se ponavlja...
Gde si ubijen,
umotan u plastiku,
nošen po celom gradu a ipak možeš da vidiš,
osetiš i čuješ baš sve što se događa?
Da.
To je apsolutno sjajno.
Znaš li šta ja mislim?
Mislim da si lažljivi,
manipulativni lupež,
koji je odustao od života, i odlučio da živi
u ovoj ustanovi, gde možeš da dobiješ tri kvadrata
i besplatan krevet, svake noći.
Ti si patetični otpad ljudskog roda,
i ja ću se postarati da živiš
u ovom košmaru koji si sam stvorio
do kraja svog života.
Ne, ne, ne!
Ne diraj to.
Hoću da pacijent ostane umotan u plastiku.
Doktorovo naređenje.
Vodite ga odavde.
Uvedite pacijenta 100174.
Rođena u Rejkjaviku, Island.
Gabrijela je pobegla u Sjedinjene države u nadi
da će izbeći gonjenje za ubistvo žene,
za koju veruje da je sa njenim američkim verenikom imala vezu.
Po hapšenju, advokat njenog verenika sklopio je dogovor
sa vlastima u Islandu o njenom ostanku u državi,
uz uslov boravka u mentalnoj ustanovi najviše bezbednosti,
do kraja svog života.
U ovoj ustanovi je već 10 godina.
Gabrijela i dalje poriče optužbe,
tvrdeći da su bili napadnuti od zombija.
Nakon detaljnog pregleda od strane Dr. Viktora,
utvrđeno je da boluje
od ozbiljnog bipolarnog poremećaja, depresije,
sklonosti ka nasilju i izlivima besa.
Ona tvrdi da pati od ponovljenih snova od...
takozvanih napada zombija. -Hajde, podigni je.
Moramo da idemo.
Gabrijela. Molim te, sedi.
Mislim da gubite vreme, Dr. Markus.
Nije progovorila ni reč engleskog godinama.
Kakvo gubljenje vremena.
Stvarno? Zašto misliš da je ovo gubljenje vremena?
Šta hoćeš? -Za početak, hteo bih da sedneš,
pa zašto prosto ne bi sela?
Gospodo, niste mi više potrebni.
Zvaću vas u suprotnom.
Da, ja sam ih napisao.
Impresionirana?
Šta hoćeš? -Hoću da ti pomognem.
I znam da me razumeš, Gabrijela.
Potreban ti je materijal za knjigu.
Zato si hteo da me upoznaš? -Istina.
Pišem knjigu. Usput, mogao bih i da ti pomognem.
Stvarno hoću da ti pomognem.
Ne treba mi tvoja pomoć
Ništa nisam uradila. Nisam je ubila.
Niko ti ne veruje.
Nedostaje mi.
Želim da ovi košmari prestanu.
Ako bi mi rekla šta se desilo,
možda bih ti pomogao da nađeš mir u svemu ovome.
Uključiću kameru, sada.
U redu?
Ja...
Ja sam ga volela...
Ne znam zašto me je smestio ovde.
U redu je.
Prati me.
U redu je. Ovde smo sigurni.
Gde smo?
Kakav... kakav je to smrad?
Šta...
Moraš da jedeš, draga.
U redu je.
Zaista. Razumem, znam šta si ti, Gabrijela.
Ti si jedna
bolesna, zla, ljubomorna osoba,
koja je brutalno ubila mladu ženu jer si mislila
da je imala vezu sa tvojim verenikom. I povrh svega toga,
hoćeš da svi poveruju da je zombi pojeo njeno lice.
Idi u pakao! -Oh, vidi ti to.
Ubica govori engleski. -Lažove!
Rekao si da ćeš mi pomoći! Ubiću te!
Imam je.
Sledeći.
Poreklom sa Novog Zelanda,
Sara je u ovoj ustanovi počev od 15-e godine.
Njeni roditelji su je doveli u Sjedinjene države
kada je imala 12 godina, u nadi da će imati
najbolju zdravstvenu negu.
Nakon pokušaja samoubistva, roditelji su je smestili ovde.
Često se vrišteći budi noću i,
stalno traži svoju lopatu.
Sedativi su je oborili.
Druže, dosta mi je ovog posla, pokušala je da me ujede!
Ne budi takva pička, ok?
Jeste li vi spremni za mene, ili šta?
Sranje, uradimo ovo.
Hajde.
Gde je moja jebena lopata? -Hej!
Pazi na jezik!
Ne, ne, u redu je.
Ostavite nas. U redu je, biću dobro.
Biću dobro, biću dobro.
Sara, ja sam Dr. Markus.
Ukapirala sam to.
Postavio bih ti par pitanja. -U vezi ubistva?
Za početak, da. -Smešno, znaš.
Smestili su me ovde zbog ubistva najbolje drugarice.
Poričeš ubistvo?
Moja drugarica je bila nesrećna. Izvršila je samoubistvo.
Da, ali ti si zakopala telo.
Pre nego što je to uradila, tražila je da je kasnije sakrijem.
To je tako prosto.
Samo sam htela da budem dobra prijateljica.
To sam rekla roditeljima. Odveli su me u Sjedinjene države,
misleći da će mi naći pomoć. Ali meni ne treba nikakva pomoć.
Ništa nisam uradila. Ali će to biti sočno poglavlje
za knjigu koju pišeš, a?
Smeta li ti što pišem knjigu?
Tvoja slava je zapravo moja, zar ne, doco?
Sara, ovde sam da ti pomognem.
Zašto mi ne kažeš šta se stvarno desilo?
Bio je to još jedan običan dan.
U stvari...
ne baš običan dan
u životu 12-ogodišnjakinje.
Šta da joj kažemo? -Recimo joj samo da će sve biti u redu.
Mi to ne znamo! -Ne znam, nikada se nisam
našao u ovakvoj situaciji. -Nisam ni ja! -Dobro!
Šta to radiš, dušo? -Pravim crtež za Vik.
Oh, to je, to je divno!
Misliš li da spava sa anđelima, kao baka?
Šta, ne.
Ni slučajno, dušo.
Jadna vik.
Našla sam jednu, i stvarno je lepa.
Ali košta 37 dolara.
U redu.
Oh, draga, šta se desilo?
Oh, ispustila si sladoled.
Evo, tu su 2 dolara. Kupi sebi drugi.
Koštao je 3 dolara.
Hriste! Evo, tu je 5.
Vrati mi 2.
Skupila sam samo 12 dolara, danas.
Sranje! -Žao mi je!
U redu je, draga. Jebeno sranje!
To su 2 dolara, tata.
Sranje! Sranje!
Sranje, sranje, sranje, sranje, sranje!
Oh, sranje.
Čuo sam to kada sam imao 24.
Hriste, sranje, kučko, jebem ti, dupe,
jebem ti, pička, sranje, pička!
Devet. -Sranje! -Deset!
Nedostaje mi još 5 dolara.
Policija mi još ništa ne govori. Šta ti misliš?
Mislim da će sve biti dobro, baš dobro.
Ne smeš izgubiti nadu, Dženi. -Kako se Sara drži?
Najbolja drugarica joj je nestala, pa...
Klajv! -Pa, jeste.
Izvini, Dženi!
Dođi, Dženi. Vidi šta si uradio.
Nisam ja!
Uspela sam!
Jesi li čula?
Vik?
Mora da si jako umorna.
Sada najzad možeš da spavaš.
LEPO SPAVAJ
Zašto bi to uradila?
Ako si stvarno htela da pomogneš prijateljici,
onda zašto...
Zašto si pokušala da se ubiješ?
Krivica?
Strah da ćeš provesti ceo život
u ustanovi poput ove?
Ti si doktor. Ti meni reci.
Neki bi možda naseli na tvoj mali, samoživi postupak, ali ne i ja.
Jebi se, pičko! -Sada smo stvarno napredovali.
Ne, nismo.
Gospodo, molim vas.
Vraćam te nazad u tvoju rupu.
Nastavi da živiš svoj bedni život, ali ja,
imaću još jedan divan dan.
Vodite je odavde.
Gde mi je jebena lopata? Hoću da mu je nabijem u dupe!
Odjebite od mene!
Doktor će zažaliti kada nađem moju lopatu.
Vreme je da vidiš doktora, Džesa.
Džesa nije progovorila ni reč otkada je primljena u ustanovu
pre 7 godina, pošto je proglašena krivom za ubistvo svoje majke
i sestre.
Tvrdi da je posednuta od strane zlog duha.
Nakon što je u više navrata iznela svoj slučaj doktorima,
jednostavno je prestala da govori.
Ne znam zašto ste je izabrali, gospodine.
Devojka je nema, ili tako nešto.
Da, ali se nekako
sporazumeva rukama.
Zbog čega mi je potrebno da je oslobodite. Hajde.
Ako jednom udari, to znači "da", ili da joj se dopada.
A dva udarca znače "ne", ili da mrzi to.
To je ono što smo uspeli da izvučemo iz nje, za sada.
Hvala ti Kajle, bilo je vrlo poučno.
Džesa. Znaš li ko sam ja?
Dobro, dobro, dobro. Ovde sam da ti pomognem.
Sada, pokušao bih sa hipnozom.
Da vidim mogu li
da te opustim, oslobodim tvoj unutrašnji glas.
Jesi li ikada bila podvrgnuta hipnozi?
Imaš li nešto protiv da probam?
Džesa, treba mi odgovor.
Vidi, znam da se bojiš, zbog stvari koja te progoni.
Ali ja se ne bojim da ti pomognem oko te stvari.
Samo mi moraš dozvoliti.
Molim te?
Hvala ti na poverenju. U redu.
Hoću da se fokusiraš na ovaj kristal.
Hajde sada, diši. Udahni duboko.
Uđi unutra.
Tako je, uđi unutra.
Oslobodi taj glas koji komunicira sa tobom.
Pusti ga da izađe.
Kaži mi šta se dogodilo.
Samo bi bolesnik mogao
ovo da uradi sa psom.
Žao mi je devojke.
Norman je u psećem raju, sada.
Jesi li to bila ti?
Ona me je naterala. -Zla žena?
Džesa, ne postoje takve stvari... -Postaje sve gora.
Čekaj.
Ne veruješ mi?
IMAGINARNI PRIJATELJ
MOŽE LI OSOBA BITI UKLETA
Džesa...
Biću kući najkasnije do 11. Jedite pre nego što se ohladi.
Džesa draga, slušaj svoju sestru, ok?
I idi na vreme u krevet.
Dođi zaključaj za mnom.
Ako bude tužna, ima sladoled u frižideru.
Moja devojka. Uvek odgovorna.
Hvala.
Neće me ostaviti na miru.
BAJALICA ZA ISTERIVANJE
Šta ćeš da uradiš sa Sali?
Sali si ti.
A ovo je zla žena.
Ne liči na nju.
Vidi.
Mislim da se zla žena,
vezala za tebe.
I sve što treba da uradimo je da je odvežemo.
Kao pertlu.
Ali šta ako neće da ode?
Nateraćemo je.
Ovako ona izgleda.
Pehare sjajni,
kamenje tajni,
nek razlog naše tragedije, oseti snagu ove magije.
Snaga veštice izvire,
nevidljiva kletva nas sustiže.
Čuj me svetli, čuj moj plač.
Duhovi zlobe, nek osete tvoj mač.
Dodaj mi sveću.
Kara? -Zatvori oči.
U tami što se kriješ ti demone laži,
tvoju senku sada mi pokaži.
Čuvari drevnih zamkova noći,
dajte mi vašu snagu i moći.
Neka bude slobodna, ova duša mlada
svojom silom, isterujem te sada.
Neka bude slobodna, ova duša mlada!
svojom silom, isterujem te sada!
Nastavi! -Isterujem te sada!
Isterujem te sada!
Ne!
Ne dodiruj mi sestru!
Otišla je!
Hej.
Jesi li dobro? -Da.
Samo mi je drago što si kod kuće.
Teška noć za oboje, a?
Trebalo bi da ideš na spavanje. -Ostaću ovde neko vreme.
Nemoj je probuditi.
Kara.
Pokušala sam da je zaustavim!
Mama!
Mama je pravila iste zvuke kao i Norman.
Pitam se kakve ćeš ti zvuke da praviš?
Nemoj! Ne radi to, ostavi je na miru!
Ali mogla bi da povredi sebe. -Neće ona povrediti sebe.
Hoću da sama izađe na kraj sa ovim.
Šta sam ti rekla? -Ovo je prvi put.
Šta znaš?
Ovo je bilo sjajno, mlada damo.
To je bila izuzetna prva sesija.
Nemojte joj davati sedative.
Hoću da bude prepuštena sama sebi. Da bude sposobna da shvati i prihvati
činjenicu da je psihopatski ubica. -Ne!
Ne, ne!
Ne!
U redu je. U redu je, gotovo je.
Gotovo je, sve je u redu.
Sve je u redu.
Vreme je da krenemo.
Dejmone, tvoj je red.
Dejmon veruje u vampire, oduvek je verovao,
uvek će verovati, šta god mu doktori rekli.
Uhapšen je pošto je unajmio nekoga da ubije
više ljudi za koje je verovao da su vampiri.
Gospodine?
Dejmone, kakvo zadovoljstvo. Sedi.
Radije ne bih.
Ali ja insistiram.
Ne bih se zezao sa ovim, doktore.
Vi gospodo, možete ići.
Zvaću vas ako mi zatrebate.
Hoću li početi, Dr. Markus?
Ti ne gubiš vreme, zar ne?
Rekli su mi za vas.
Kažu da vas interesuju naše priče.
Tačno.
U stvari, ja govorim svima koji žele da me čuju.
Problem je što mi drugi doktori ne veruju.
Ja nisam poput ostalih doktora.
Vidiš, kao mali,
voleo sam priče o vampirima.
Tvoj slučaj me je zaintrigirao.
Zato ću te pitati,
da li vampiri zaista postoje?
Ismejavajte me ako želite.
Ja znam istinu.
Pratio sam određene ljude, dok nisam bio siguran.
Unajmio sam nekoga da ih ubije.
Znate li da vampiri hodaju po danu?
I ne pretvaraju se u slepe miševe.
I hrane se samo krvlju. Kada su gladni.
To je fascinantno.
Naučite mnogo stvari
kada ih pratite po celom svetu, kao ja.
Ljudi poput vas su me zatvorili.
Idioti.
Nemaju pojma o zlu
koje hoda ovim svetom.
Našao sam jedan njihov čopor u Engleskoj.
Da, ali neko ti je ipak poverovao, zar ne?
Pričaj mi, o ovom čoveku koga si unajmio da ubije, vampire?
Ah, trebalo je vremena.
Ali jednom kada sam mu pokazao,
Poverovao je.
POLICIJSKA STANICA "LINSMAUT", NORFOLK.
Tihi Kolins se vratio u sobu.
Ispitivanje se nastavlja.
Osumnjičeni odbija da kaže svoje ime
ili adresu, po treći put.
Zvaću te Džon. Važi?
Džone?
Našli smo te kako lutaš stanicom. Bili smo zabrinuti zato
što si neko sa kim smo hteli da razgovaramo.
Znaš li zašto?
Dženet Grej.
Da li ti je slomila srce?
Jer ti jesi njeno.
Iščupao si ga iz nje, Džone.
Kako si se osećao?
Bila je samo devojka.
Ali Redži, on je bio đubre.
Diler, makro. Navijač Čelsija.
To su tri velika greha.
Ipak si malo preterao.
To je faul, jebeni idiote!
Neki ljudi bi te potapšali po leđima za to.
Ali ovo...
Kiselina? U kadi?
To nije normalno ponašanje, Džone.
To je jebeno bolesno.
Lovio sam je.
Četiri nestale devojke, sve njene drugarice.
Nema slučajnosti.
On je ubio sedmoro.
Prostitutke, zavisnike, beskućnike.
A oni su u ovome decenijama.
Raskopajte njihovu baštu.
Izbrojte kosti dece koje pronađete.
Znam da vas ovo neće zaustaviti za dugo.
Izvlačenje istine iz fikcije zahteva vreme.
Ali vađenje srca.
Obezglavljivanje.
Sveta vodica.
Te metode daju rezultat.
Oni ne mogu sami da prežive.
Treba im zaštita da bi opstali.
Neko ko će da nadgleda.
Ti si zbunjen, Džone.
Uplašen i zbunjen.
Zbunjen čovek te ne bi posmatrao tri meseca.
Ne bi se ušunjao u ovu sobu pre sat vremena.
Zbunjen čovek ne bi držao kolac u ruci.
Kada je uhvaćen i uhapšen zbog ubistva...
običnih ljudi.
On ih je odveo do mene.
To te iznenađuje?
Nismo završili.
Sa ubijanjem vampira? -Tačno.
Postoji jedan napolju.
Glavni.
I ja neću stati
dok ga ne ulovim i ubijem.
Gospodo, možete li doći?
Znaš, Dejmone, moram ti reći,
od svih mojih pacijenata ti si bio najfascinantniji.
Bilo je pravo zadovoljstvo upoznati te.
Zadovoljstvo je uvek moje.
Doktore.
Volela sam moju mamu. Bila je dobra mama.
Dok nije počela da viđa tu stvar.
Mogu da vidim,
i osetim,
i čujem,
sve!
Gde je moja jebena lopata? -Hej!
Postoji jedan napolju.
Glavni.
I ja neću stati dok ga ne ulovim
i ubijem.
Koji đavo?
Našla sam moju lopatu, doktore.
Šta to radite?
Vi znate ko sam.
Sigurno znamo, doktore. Sigurno.
Dejmone, ne postoje stvari kao što su vampiri.
Jednostavno ne postoje.
I ja nisam vampir.
On halucinira, i pokušava da vas uvuče u ovo.
Dobar pokušaj, ali ne prolazi kod mene.
Ja nisam vampir.
Držite ga. Neće potrajati dugo.
Ja nisam, ja nisam, ja nisam.
Ne, ja nisam, ne, ne!
Ne, ne, ne!
U redu je.
Samo diši.
Znate li ko sam ja?
Da li znate ko sam ja?
Da, znamo ko si ti.
Hvala vam gospodo.
Ključeve.
Ti nisi čuveni pisac. Ti nisi doktor.
Ti si Danijel Markus, pacijent 050980.
Pacijent si u ovoj ustanovi već 30 godina.
Primljen si nakon što si proglašen krivim za ubistvo svoje majke, tetke,
ujaka i rođake,
tokom zimovanja.
Tvoj advokat je uredio da te smeste ovde pod nadzor, kao mentalno obolelog.
Pol...
Raščistili smo to, Danijele, ja sam doktor Viktor.
Samo me prijatelji zovu Pol.
A mi nismo prijatelji.
Još jedan loš san.
Pa, nadam se, da te možemo naterati da prihvatiš istinu,
i da će zablude i košmari najzad prestati.
Boli me što te ostavljam u samici,
ali posle svih tvojih napada ludila, daješ mi malo izbora.
Ostali pacijenti, čak i osoblje imaju strah od tebe.
Želeo bih da te premestim u glavno odeljenje, ali,
moraš mi pomoći, da bih ja tebi pomogao.
Daću ti još jednu šansu da mi kažeš istinu.
Vratimo se na sam početak.
Bio sam mlad.
Nisam hteo nikoga da povredim.
Nisam povredio moju porodicu. Ne bih povredio svoju majku.
Ne bih je povredio. Ne.
Stani, Danijele. Sačekaj.
Mama...
Jesi li poludeo? Ništa nisi naučio?
Kada ti kažem da sačekaš, onda sačekaj. -Da.
Nemoj se opet tako izgubiti. Preplašio si me.
Čini se napušten.
Zašto bi neko ovde ostavio kola?
Šta to radiš? Ugasi to.
Ne mogu...
Žao mi je. Nisam znao da ima benzina.
Šta to radiš?
Nisi glup. Znaš da moramo biti oprezni.
Znam...
Gde si ti bila? Zar nisi rekla da se trebamo držati zajedno?
Znam, u pravu si.
Dobro paljenje.
Pokušao si da me ostaviš?
Možda i jesam. Vozim bolje od tebe.
Stvarno? Pomeri se, barabo.
Da vidimo...
Ima li dovoljno da nas odveze ostatak puta?
Ne baš.
Ali hoće dosta blizu.
Pogledajmo gepek.
Vidi...
Slatkiši.
O čemu razmišljaš?
Ni o čemu posebno.
Koliko će nam dana trebati?
Nisam sigurna. Ne možemo koristiti svaki put.
Pazi!
Donesi omču!
Bila je tako jaka. -Da li te je ujela?
Ne.
Žao mi je.
Tako mi je žao.
Uzmi ovo...
Samo trebam da...
Pomozi mi.
Dušo, moraš mi pomoći. Uzmi pištolj.
Pomozi mi.
Ne bih povredio moju majku.
Nadao sam se da smo napravili napredak, Danijele, ali...
Ti samo hoćeš da pričaš odvratne priče.
Sve su istinite.
Stvarno očekuješ da verujem u tvoje bajke o serijskim ubicama,
demonima, vampirima, duhovima, zombijima?
Istina je da si hladnokrvno ubio gomilu ljudi
počevši od svoje porodice.
Umesto da preuzmeš odgovornost za to, ti radije izmišljaš bajke.
Možeš druge da praviš ludima, ali ti si običan lažov,
koji je izigravao nervnog bolesnika
da bi izbegao smrtnu kaznu.
Možeš ostati ovde do kraja svog bednog života, što se mene tiče.
Ali znaš šta?
Ja ću i dalje imati divan dan.
Šta je sa tvojim divnim danom sada, a?
Potreban sam mojim pacijentima.
Samo me prijatelji mogu zvati Danijel.
Pomozi mi, da ti pomognem.
Ja ću i dalje imati divan dan.
Vreme je za moj obilazak.
Dobrodošli nazad... -U pomoć! U pomoć!
Prevod: dojcilo
Preuzeto sa www.titlovi.com