www.titlovi.com
Svi mi negde putujemo. Put.
Pun krivina, slepih ulica.
Sa sjajnim i predivnim krajolicima,
i tamnim olujnim oblacima.
Čini se kao da sam negde pogrešno skrenuo,
i da ću otići negde gde nisam hteo.
A sada, samo tražim put za natrag.
Zato nastavljam da vozim.
Nastavljam da tražim.
Ovo je moje putovanje.
U slučaju da ožedniš u kupatilu, ha?
Ne. Niko ne krade ključeve.
Da, mislio sam... Shvatio sam.
Hej... Daj da uzmem neki od ovih.
I...
Za kusur napuni rezervoar.
Šta voziš, sinko?
Ništa.
Da? Pretpostavljam da to ništa vozi sebe samo, ha?
Nije uvek bilo ovako.
Nekada sam bio dobar čovek.
Otac. Muž.
Ali sam izgubio ženu koju sam voleo,
i krivio samog sebe.
Od tada mi je teško da nastavim.
Da zadržim poslove.
Zato su mi oduzeli kćerku.
Postao sam očajnik.
Očajnik radi svakakve stavri.
Rekao sam mu da ne prevozim drogu.
A on je rekao, "Ni čuo, ni vidio."
To je bio lak posao. Samo sam vozio kamion.
Po suncu i kiši. Samo pravo.
Tako su mi naredili.
Šta vozim?
Sa kim se trebam sresti?
Proganjala su me pitanja.
Počeo sam da vidim i čujem neke stvari.
Znao sam da nešto nije u redu.
A onda se dogodilo.
Nisam ni znao šta me snašlo.
Hej, ovde Čad. Ostavite poruku. -Sranje.
Čekaj, čekaj.
Dobro, dobro. Govorite li Engleski?
Jeste li... Jeste li povređene? Jeste li dobro?
Ovde smrdi ko u septičkoj.
Koliko dugo ste ovde?
Vidite...
Možete napred sa mnom ako se operete, u redu?
Sí?
Ne, ne, ne. -Smi... Ne, ne, ne. Smiri se.
Uzmite.
Biće vam toplije.
Znaš?
Biće vam fuego.
Fuego?
Poslužite se same.
Gracias. -Nema problema.
Moramo stati na benzinskoj,
i, nemojte se uvrediti ali još uvek...
Smrdite obe.
Možete se oprati u el bano.
Sí?
Idemo.
Dobro, ne... Ne pričajte ni sa kim.
Ne želimo nevolje. Budimo brzi.
Ta haljina...
Neće valjati čak i kada je osušiš.
Uzmi. Na moj račun. Čista je i stajaće ti.
Naravno. Uzmi i ti jednu.
Obucite ih dok ja plaćam. U redu?
Idemo. -Hej, nisam završio priču sa ovim ribama, u redu?
Idemo.
Rekao sam bez priče.
Ulazite.
Hej, Ma. -Tatice.
Emerson. Hej, šećeru.
Gde je baka? -Spava. Ja sam te zvala.
Jesi. Vidim da jesi.
Kada ćeš doći da me vidiš?
Razmišljao sam.
Šta kažeš za prekosutra? -Stvarno?
Blizu sam bakinog grada.
Mislio sam da navratim. Šta kažeš na to?
Ti si najbolji od svih.
Hoću da ponovo živim sa tobom.
Volim te najviše na svetu, malena.
I ja hoću da ponovo živim sa tobom.
Uskoro. U redu? -Volim te, tatice.
I ja tebe, šećeru, i puno mi nedostaješ.
I ti meni.
Ćao.
Oni misle da je bolje da ti ostaneš kod bake.
Ali ja hoću da budem sa tobom, tatice.
Znam, šećeru.
Vreme je, Džejms.
Em, jesi li spremna da ostaneš kod bake, dušo?
Hajde, šećeru. -U redu je.
Hajde. Hajde.
U redu je.
Tata hoće da budeš dobra devojčica, u redu?
Možeš li mi to učiniti?
Volim te. -I ja tebe puno volim, šećeru.
Sve je u redu.
Treba da se raduješ. Ostaće kod tvoje majke a ne sa nekim strancem.
Dobro veče. Stol za troje? -Da, molio bih vas.
Ćevape. I prženi krompir.
I za mene isto.
Neka budu tri porcije.
Može onaj u ćošku? -Da. -Naravno.
Obe govorite Engleski?
Celo vreme? -Da.
Čuli smo priče
o lošim ljudima u Americi.
Mislile smo da sigurnije govoriti Španski.
Nadamo se da razumeš.
Naravno.
Gladna sam ko vuk.
Ona je Marija? Ti si...
Antonija.
Ja sam Džejms.
Ne morate me se plašiti, u redu?
Htele smo da ti zahvalimo što nam pomažeš
i za ove prelepe haljine.
Nema na čemu.
Došle ste ovde sa namerom, zar ne? Mislim, svojom voljom?
Mi smo iz Tenancinga. U Meksiku.
Naš otac je dugovao novac nekom zelenašu.
Mi smo sestre. -Da.
Moramo raditi kako bi vratili dugove.
Raditi?
Kao konobarice, služavke.
Veliki snovi, ha?
Hoću da budem pevačica. Kao Karleuša.
Da li ti se sviđa Karleuša? -Ne.
Ali sviđa se mojoj kćerci.
Imaš porodicu?
Samo kćerku. Moja...
Žena mi je umrla.
Žao mi je.
Jedite. Moramo... Moramo nastaviti dalje.
"Radi sve iz ljubavi."
To je podsetnik.
I ja imam podsetnik.
Sličnu poruku.
Ne znam ništa o tome.
Ne? Ne veruješ u Boga?
Nekada sam mu se obraćao.
Nikoga nije bilo kod kuće, pa sam ga se kano,
a on me je ostavio na miru.
To me rastužuje.
Šta te rastužuje? -To što misliš da smo sami.
Nismo sami. -Meni samoća odgovara.
A tvoja kćerka? -Šta je sa njom?
Nije sama jer ima tebe,
čak i kada te ne vidi. Sí?
Nadam se.
Isto je.
Moliću se za tebe.
Hvala ti, valjda.
Šta je bilo?
Hoću nešto da ti pokažem.
Hej, da li bi htela da me slikaš pred panoramom,
pa da sliku pošaljem kćerki?
Izvini.
Hvala ti.
Kako se zove?
Emerson.
I ja sam kćerka
kojoj je falio otac.
I vidim oca kome nedostaje kćerka.
Pa... moramo da krenemo.
Nije mi drago,
ali morate se obe vratiti u prikolicu.
Žao mi je. Ne želim da bilo ko nadrlja.
Ti si dobar čovek, Džejmse.
Trudim se.
Mogu li da vam pomognem?
Da, došao sam sa kamionom.
Dobro.
Tako je.
Treba vam soba ili šta? -Ne.
Nema veze.
Qué pasa? -Zdravo. Kako si? -Dobro.
Kako je bilo na putu? -Nije loše. -U redu.
Kakvo je bilo vreme? Bez problema? Bez nesreća?
Ne, ja... Imao sam par problema,
ali sve je u redu. -Jesi li ti dobro? -Jesam.
Nisi povređen ili tako nešto? -Ne.
Blatobran je malo slupan. -Nema veze.
Briga me za blatobran. Važan je teret. Veoma važan.
I to je u redu.
Jeste?
Nisu ti dale, ha?
Šalim se. Sve je u redu.
U redu je. Zar ne? U redu je.
Idemo, idemo. Dobrodošle u Ameriku!
Da!
Pođite sa mnom.
Pažljivo. Dobrodošle, dobrodošle.
Samo polako.
Prijatelju, puno ti hvala.
Odlično, zdovoljstvo je raditi sa tobom. Hvala, prika.
Super, super. Pazi na cure, por favor.
Idemo, dame, upadajte. -Šta ima?
Komotnije je nego u kamionu?
Znaš za koga je ovo?
Da. Gde vodite te devojke?
To se tebe ne tiče.
Srećan put.
Samo opušteno.
Idemo nešto pojesti.
Znaš li šta se tamo događa? -Jok.
Ali po izgledu, u pitanju je neka transakcija.
Hoćeš da pričamo o tome?
Umoran sam.
Dugo sam vozio.
Imate li sobu za noćas? -Izdajem samo na sat.
Ali ako ti treba zabava dok si u gradu,
a pod zabavom mislim na,
malo društvo da te razveseli.
Zovi na broj od mobilnog sa druge strane.
Reci im da te šalje Rodni.
Kako mogu da ti pomognem, prika? -Treba mi soba za noćas.
U redu.
Ispuni to.
Odakle si došao? -Sa jugo-istoka.
Posao ili zadovoljstvo? -Posao.
Šta voziš?
Samo robu. Ništa...
Ništa naročito. -Izgledaš ko prebijen.
Vozio si dugo? -Da.
Zašto bi putovao toliko daleko
ako ne voziš baš ništa?
Samo mi treba soba.
Šta kažeš da malo zavirim u kamion?
Ne znam na šta ciljaš.
Mislim da znaš. Hajde da pogledamo.
Nećemo, a ti gledaj svoja posla.
Da si odmah makeo taj kamion sa mog zemjišta.
Koji vam je moj, ljudi?
Hajde, idemo, idemo.
Šetaj, šetaj. -C. J.
Nežnije, por favor. -Da. -Sí?
Amiga, kako se zoveš?
Antonija. -Antonija. To nije iznenađenje, ha?
Lepo zvuči,
i dobro se plaća, sí?
Imate li momke? Imaš li ti momka?
Nada? Nada?
Jeste li nekada imale momke ili ne?
Sí.
C.J.? -Da? -Dobro.
Zato smo nežni prema njima,
i ne ponašamo se kao da su stoka jer...
Imaju nešto vredno, u redu?
Ne znam šta mi bi.
Izvinjavam se. -Idemo. Pokazaću vam vaše sobe.
Ovamo.
Zar se nisi trebao vratiti?
Samo hoću da nešto popijem.
Da, to uvek pomaže.
Kako si znao?
Za dostavu iz kamiona?
Težak teret.
Zvao bih policiju da su nešto pokušali.
Samo mi treba lova. Nisam ni znao.
Izgledalo je prosto ko pasulj.
Tražiš sažaljenje?
Toga ovde nema.
Treba mi pomoć.
Šta reče? -Treba mi pomoć.
Za nju i njenu sestru.
Hoću da to sredim nekako.
Ti očigledno znaš nešto o tome.
Pomozi mi. Pomozi njoj.
Ja sam Dejl.
Džejms.
Još ti treba prenoćište?
Ne stidi se. Izgledaš lepo.
Ovo će ti pomoći da se osećaš bolje.
Uzmi jednu. -Ne, hvala ti.
Kako ti se drži sestra?
Ne znam. Ovo je previše za nju.
Previše je... -Za bilo koga? Da, sećam se sebe.
Da li i tvoja porodica nekome duguje novac?
Ne. Ja sam samo običan idiot.
Imam dečka. Znaš već?
Našli smo se preko neta.
I jednog dana
poslao mi je kartu do Vegasa, da se nađemo.
Prvi dan je bilo super.
Ali te noći...
Valjda me je drogirao.
Probudila sam se u kombiju punom ljudi.
Žao mi je.
Tako ti je to.
Garo me je tretirao bolje nego moj matori...
Moliću se za tebe.
Dušo, čeka te svašta, zato se moli za sebe.
Hej. -Dobro jutro. -Dobro jutro.
Da budem iskren, iznenađen sam što si još ovde.
Mislio sam da si se otreznio i zbrisao kući.
Iznenadio sam i samog sebe.
Hajde da prošetamo.
Prvo se moram rešiti tvog kamiona.
Šta da radim sa njim? -Ne zanima me.
Samo ga skloni sa mog parkinga.
Ako hoćeš da ideš negde, imam biciklo u garaži.
Možeš ga pozajmiti. Znaš li jahati?
Nisam odavno, ali znam.
Super. Pa šta planiraš?
Da odem u motel, i vidim šta se dešava.
Jesi li dobro?
Imam samo jednu osobu
do koje mi je stalo.
Već je ostala bez majke.
A sada je kod kuće, i pita se
da li će joj ćale doći, kao što je obećao.
A mene nema. Neću uspeti.
Bolje da zaboravim na sve ovo?
Da uđem u kamion i odjurim kod svoje kćerke.
Uradi ono što moraš.
Biti otac je najpreči posao na svetu.
Tvoja kćerka te treba.
Sve ove devojke imaju očeve koji ih vole.
Pa ako čuješ neke glasove koji ti govore da ostaneš,
to znači da se ovde nešto krupno dešava,
krupnije nego što ti želiš da čuješ.
Ne čujem nikakve glasove, Dejl. -Tamo su.
Samo ih ti ne slušaš. Još uvek.
Nosi taj kamion sa mog poseda!
Da napunim, lepi? -Može.
Dobro jutro, policajče. -Džuli.
Može kafa? -Da, gospođo.
Mogu li da vam pomognem?
Da.
Ovde se nešto događa.
U čemu je problem?
Tamo je jedan motel. Motel 12.
Tamo se odvija prostitucija.
Pa, to je ozbiljno, sinko.
Kako ti to znaš? -Video sam.
Samo si video?
Da.
U redu.
Rekao si Motel 12?
Kako se zoveš?
Džejms. -Džejms.
Prezime? -Samo Džejms.
Kako da ti uputim poziv ako me nešto bude zanimalo?
Ja sam u hotelu za kamiondžije.
Hvala, Džuli. -Izvolite. -Dobro.
Hvala vam na informaciji.
Mogu li da jedem?
Naravno.
Ha? -Ne, gracias.
Nadrljaću ako čuju da sam ti davao da piješ,
pa bi barem mogla pokušati.
Por favor.
Ukus nije loš.
Pij. Pij.
Da?
Gde je Marija? -Marija.
Marija se druži sa jednom devojkom jer je vreme.
Naravno.
I ti bi trebala.
A ja ti mogu biti prijatelj, ali...
Ali moje prijateljstvo košta.
U redu?
U redu je.
Ovo nije dobro. Ja to ne mogu. Ne bih trebala biti ovde.
Zajebavaš me? A juego? Ne, no juego. Ne.
Ja ću... Radiću sve dok ne vratim i zadnji dinar.
Ali ne ovako.
Kunem ti se, ali ne ovako, molim te.
Sve devojke iz ove kuće žele da spavaju sa mnom.
Ali ja ne želim druge devojke.
Hoću tebe. Zašto? Zato što mi se sviđaš.
Ovo nije ljubav! -Ne? Ljubav ne izgleda ovako.
Onda izaberi kako će izgledati?
Ti odluči. Imaću i tebe i Mariju.
Ne. -Ne? -C.J.! Dovedi Mariju, por favor! -Ona je dete!
Molim te! -Ne! Ne! -Sí.
Ne, ne, ne. Por favor! Por favor!
Ne diraj je!
Garo, rekao si da mogu birati. -Sí. -Uzmi mene.
Želim to. -Kažeš da...
Želim to. To je moj izbor.
Pusti je. Pusti je.
Marija. -Pusti je. Ándale, Marija.
U redu je.
Halo? -Tražiš zabavu ili nešto drugo?
Da. Zove se Antonija.
Samo reci šta ti treba, i ja ću ti to srediti.
Meksikanka. Lepa. Crnokosa.
Imamo ih kamaru. Dođi u Motel 12,
kucaj na vrata sobe 126 i ponesi lovu.
Tip sa telefona mi je rekao da dođem u sobu 126.
Sećam te se. Šta hoćeš?
Došao sam po devojku koju sam dovezao.
Ne mogu prestati da mislim na nju, znaš?
Da, ali ona još nije ne meniju, Romeo.
Ako si ozbiljan, imam još devojaka
koje liče na nju i još su bolje.
Platiću koliko treba. Imam love.
Znam da imaš love. To je Garova lova.
Nemoj ujedati ruku koja te hrani.
Večeras odlazim.
Samo hoću da se zabavim pre nego što odem.
Neće moći sa njom, burazeru.
Daću ti hiljadarku.
Sačekaj ovde.
Qué pasa, C.J.? -Drugar, došao je neki tip.
Traži nešto sveže što nije viđao do sada.
Šta kažeš na onu novu ribu?
Kaže da će platiti duplo. -Sí. Koliko?
Hiljadarku na sat. -Znaš?
Znam da je hoćeš za sebe, ali u pitanju je lova. - Važi.
U redu. -U redu.
Opa, bonita.
To je dobra lova za nekoga ko je "neprocenjiv", sí?
Antonija.
Džejms.
Šta su ti uradili?
Kunem se da nisam znao šta će se dogoditi.
Kako si ti?
Dao sam tipu nešto love.
Ti...
Platio si za sex sa mnom? -Ne, ne. -Platio sam da te izvučem.
Koliko vredim?
Antonija. -Ne diraj me.
Samo hoću da pomognem. -Misliš da si dovoljno pomogao?
Kako si nas mogao ostaviti?
Zar nisi video gde odvode druge devojke?
Ispraviću to.
Ali nemamo puno vremena.
Napolju imam motor. Moramo odmah otići.
Pođi sa mnom.
Ne, ja... Ne.
Moja sestra. Moja sestra. -Ne, ne...
Izbavićemo ti sestru, obećajem, ali sada moraš poći sa mnom,
dok još možemo. -Ne. -Antonija, molim te. -Ne razumeš!
Ako ja odem, Garo će je povrediti.
Molim te, moraš mi verovati.
Nisi održao reč.
Neću Mariju ostaviti u njihovim rukama.
Ostaću ovde.
Onda ću ostati i ja dok budem mogao.
Šta je ovo?
Kako si? -Dobro. Trebali bi izaći napolje.
Dobro... I hoćemo. Ali budimo pametni.
Ne želim to uraditi kada ima onakvu facu.
Mlada je. Ne želim policiju ovde, pa zato...
Koliko godina imaš, dušo?
16.
Opa, srednjoškolka. Dopada li ti se škola?
Ne. -Ni meni. Mrzela sam je.
Ako se budeš držala mene,
pobrinuću se da se više nikada ne vratiš tamo.
Mi se ovde međusobno pazimo. Kao porodica smo.
A ti i tvoja sestra, bićete deo ove porodice.
Imam ideju. Zašto ne bi pošla sa mnom? Hajde, hajde.
Hajde. U redu je.
Šta kažeš da ti nađemo jednu lepu haljinu?
Imamo ih pun orman
a ja ću ti pomoći da se našminkaš,
pa ćemo ja i ti napraviti lepe slike.
Biće zabavno. -Kao foto-shop? -Tako je.
Samo sedi na krevet. Dobro. U redu.
Izvini. Samo sam... Ja sam. Izvini.
Samo sam hteo... Da se naspavaš, i to je sve.
Isteklo vreme, drugar. Svršio si.
Čeka nas još mušterija. -Samo da se obučem!
Pođi sa mnom. Molim te. -Marija.
Vredela je svaku paru.
Hej, C.J.!
To je ona o kojoj si mi pričao?
Da. Vredi svaki dinar. Čista ko suza.
Pozdravi Gerija. Hoću.
Hvala, druže.
Šta radiš kog kurca ovde?
Hej! -Dolazi!
Molim te. -Ne bez moje sestre.
Onda ću se vratiti po obe.
Stani!
Pali, bre.
Da. Noćas zatvaramo! Da.
Rekao bih da je najbolja soba, ali sve su iste.
Hej, Dejl! Hej... Video sam je.
Izvini.
Odakle ti pištolj? -Posudio sam ga od jednog pandura.
Gde je pandur?
Verovatno... Verovatno dolazi ovamo.
U redu. Izađimo napolje da popričamo. Ostavi pištolj.
Šta se dogodilo?
Stvari su se izmakle kontroli. -Ma nemoj.
Mislio sam da si otišao samo da pogledaš?
Da, ali onda sam video Antoniju,
ali nije htela da pođe. -Trebao bi se pritajiti.
Ljudi sa obe strane zakona
te sada jure.
Kako ti znaš za sve to?
Pa,
plamen tragedije ide za tobom,
i pali sve dok ne vidiš šta je važno.
Znaš na šta mislim? -Mislim da znam.
Kako god, to je moja priča. Brini ti za svoju priču.
Želim da stavim tačku na ovo.
Izgleda da ti neki glas govori da radiš pravu stvar
samo malo glasnije.
Dobrodošao na drugu stranu.
Ali slušaj.
Ako to uradiš, sve je na tebi, Džejms.
Kreni tim putem,
i ono što vidiš usput, ono što uradiš...
Više se nećeš moći vratiti normalnom životu.
To će te promeniti.
Nikad nisam ni bio normalan.
Ni ja, burazeru.
Sí? -Sí.
Tatice. Tatice?
Mora da imaš velika muda kada si rekao kćerci da ćeš doći,
a nisi došao. Ne bi smeo ni da pričaš sa njom
bez moga znanja. Shvataš li
da si joj slomio srce? -Lakše malo.
Znam. Žao mi je.
Samo hoću da razgovaram sa njom, mama. Pogrešio sam.
Mogu li da vam pomognem, gospodo?
Tražimo tipa, zove se Džejms.
Visok, zgodan, sa tetovažom.
Kao da mi opisujete pola muškaraca u gradu.
Ovo je lep grad, ha?
Da, sviđa nam se.
Ali ja nisam ugostio nikoga ko se zove Džejms.
Dobro.
Hvala vam, gospodine.
Dušo, ja ću, u redu?
Odgojila sam i tebe.
Znam da ti je teško. Ali ti ne možeš ono što i ja.
Ne mogu joj se izvinuti ako ne razgovaram sa njom.
Dobro.
Ali ovo nije za nju. Ni za tebe.
Emi. Emi, dušo, tata je!
Dobro jutro, gospodine.
Tražimo našeg prijatelja Džejmsa. Je li ovde?
Vi ste oni iz motela?
Nešto sam vas pitao, gdine.
Ne. Ovde nema nikoga.
Dobro. Prijatan dan.
Daj, sinko. Javi se.
Da? -Ovde su.
Nemaš vremena za bežanje, zato ćuti.
Sačekaj. Ko je ovde? -Valjda podvodač i njegovi.
Jedan od njih je pravo ljut.
Rekao sam panduru gde boravim.
Tatice?
Bako, nije tu!
Emerson? Hej. Dušo, ovde sam.
Obećao sam ti. -Zdravo, tata. -Hej, šećeru.
Čuj, žao mi je što još nisam došao da te vidim.
Ja...
Šta radiš?
Volim te. Znaš to, zar ne?
Reci mi. Reci mi da znaš.
Zašto šapućeš?
Volim te više od bilo čega.
Znam. Već si to rekao, tatice.
Hej!
Ljudi, ne možete tek tako lupati na vrata i uznemiravati goste.
Pokušavam voditi posao. -Tatice, šta se dešava?
Još si tu?
Lo siento.
Tražimo prijatelja. Onog kojeg nisi video.
Rekao sam vam da nije tu.
Verovatno je otišao iz grada.
Ne sećam se da je kome rekao
da će otići iz grada.
Ili ćete otići, ili ću zvati policiju.
Nema potreba da pravimo sranje.
Ako počnem da serem, neće ti se dopasti.
Idemo.
Vidimo se uskoro.
Em? Hej. Jesi li tu?
Emerson?
Otvori. Dejl je.
Uzmi svoje stvari. -Gde ćemo?
Kod mene.
Jesi gladan?
Da.
Izvoli.
Kajgana.
Zašto mi pomažeš?
Nikada nisam poznavao nekoga ko radi nešto dobro.
Nisam uradio ništa dobro.
Znam da nisi.
Ali hoćeš da pomogneš.
To je ono što nas čini dobrim.
Nekada treba samo malo pogurati
pa čovjek može svašta uraditi.
Žao mi je.
Moram se vratiti u grad. Moram pronaći one devojke.
Tražiće te na motoru.
Možeš li voziti?
Daj, čoveče.
Nadam se da voziš bolje nego što jašeš.
Šta to radiš, čoveče?
Burazeru, namestio si mi. -Niko ti nije namestio.
Rekao si samo da nije droga, i nije.
Ove devojke ne pripadaju tebi.
Čad, ove devojke ne pripadaju nikome.
Vidi, neki loši momci hoće da te ubiju.
Ubiće nas obojicu, ako im ne damo lovu!
To su obične kurve.
One su više od toga, čoveče.
Hej. Pronašao sam kuću. -Gde?
Tu, u komšiluku. -U redu, idemo.
Misliš da su već otišle? -Ne znam.
To ćemo morati da saznamo.
Ti to ozbiljno? -Imaš bolju ideju?
Ne. -Jesi li nekada pucao iz pištolja?
Nisam odavno, ali...
To je kao da voziš biciklo, zar ne?
Ne. Kao da pucaš iz pištolja.
Ne mogu verovati da smo ovoliko zakasnili.
Ja mislim da su otišli u drugi grad.
Možda i u drugu državu. -Znači da su nestali?
Žao mi je.
Nije htela poći sa mnom.
Pokušao sam.
Ali nije htela.
Džejms, dođi!
Hajdemo odavde.
Hoću da ti pokažem nešto.
Dolazio bih ovde da razmišljam.
Podseća me na stare dane.
Taj krst.
Zvao sam ga Božija Ruka.
Nikad čuo.
Onda kada misliš da je sve gotovo.
Kada nestane zadnja nada
sve počne izmicati pre nego što trepneš.
I onda, buum!
Nešto iskrsne.
Daje ti stranu da nastaviš.
Božja Ruka.
Ili običan lančić. -Jok.
To je onaj mali glasić u tvojoj psihi.
Ne znam šta da radim.
Znaš ti dobro šta.
Sada je kasno. -Nikad nije kasno.
Dovedeni smo ovde da učimo puteve.
Ova strana naše priče tek treba da se napiše.
Ali ima i dobrih vesti.
Mi nismo autori.
On ima veći plan.
Zvučiš kao Antonija.
Pored svega što je prošla,
misliš da još veruje?
Znam da veruje.
To je sudbina.
Možeš li stati ovde?
Naravno. Šta je bilo?
Moram izaći na svež zrak.
Vidimo se kod kuće. -Daleko je.
Da. Prijalo bi mi.
Dobro, ja ću svratiti do hotela.
Vidimo se kod kuće.
Na kraju vaše poruke, pritisnite 1.
Dejl, nazovi me.
Mislim da sam nešto pronašao.
Halo. Poruka?
Je li ona ovde?
Da li je dostupna?
Hoćeš nju? Na sat vremena?
Gde je ona? -Ona je skupa.
Prvo moraš platiti. -Koja soba? Antonija!
Preneću vašu poruku... -Antonija!
Džejms! -Ne možete tamo!
Ne idite tamo! Napravićete probleme!
Antonija! -Džejms! Ne!
Zaustavite onog tipa!
Idemo.
Jesi li dobro? -Osećam se loše.
Dođi.
Moramo se vratiti po Mariju.
Neću se smiriti dok je ne vratim.
Krvariš, Džejms. -U redu je.
Ali još uvek si sladak.
Znaš li da si sladak?
Kasnije ću te podsetiti šta si rekla.
Malo je presisala.
Dejl?
Gde je Dejl? -Kod tebe je moja devojka.
Nije ona tvoja devojka.
Amigo, ne slažem se sa tobom.
Držim matorog. I njenu sestru.
Neću je povrediti, za sada.
Za matorog još nisam odlučio, ali to je na tebi.
Ako budeš slušao, možda se svi vrate kući.
Šta hoćeš? -Joj, čoveče.
Nisi ti za ovo, pa daj da ti olakšam.
Vrati mi devojku, a ja ću tebi matorog.
Sestra ostaje ovde, dok se Antonija ne vrati.
Jer one idu u paru. Kontaš?
One su porodica. Ne možeš razdvajati porodicu.
Gde hoćeš da se vidimo? -Nemoj da izigravaš heroja,
jer ću ih ubiti na tvoje oči, u redu?
Gde? -U centru ima jedan park.
Budi tamo u 20:30.
Vas dvojica se zajebavate.
Znaš?
Ti si ubica.
Još nisam ubio nikoga.
Nema razlike između ubice
i osobe koja devojkama uzima nevinost
i ubija njihovu dušu.
Čoveče.
To mi nikada nije padalo na pamet.
Veoma mudro.
Da li ti to pomaže?
Šta ti je ovo trebalo?
Sve zbog neke nepoznate devojke?
Ne.
Zbog moje kćerke.
Nemam pojma o čemu pričaš, čoveče.
Šta si hteo da kažeš?
Pre deset godina.
Uzeo si moju kćer.
Prijatelju, žao mi je,
ali pre 10 godina, još sam išao u srednju školu.
Ostao si isti.
Različita imena,
različite face, ali si ipak ostao isti.
Moja kćer
je pobegla
za čoveka kao što si ti.
Drogirala se tvojom drogom.
Verovala je u tvoje laži.
A ti si je pretvorio u stvar.
Gde je sada tvoja devojčica?
Nikada nije dočekala 18-ti rođendan.
Čoveče, pa to je bilo davno.
Davno, davno... Prošlost je prošlost.
Siguran sam da nije bilo ništa lično.
Samo posao.
Znaš li šta si ti?
Ti si kožica
koju je zmija zbacila za sebe.
Garo.
Znaš da ima nade?
To ti je Novi Zavet.
Možda za neke ljude, čoveče.
Ovo je tvoje.
Promenio si se, Džejms.
Hvala ti što si nas pomagao.
Ne znam kako će se ovo završiti.
Ali znaj da sam... -Ovako je moralo da bude.
Neću imati druge prilike da ti ovo kažem...
Džejms.
Znam.
92. Halo.
Možete li mi reći vašu lokaciju? Halo?
Šta god da bude, veruj mi.
Hoću.
Budi u blizini.
Na igralištu? Ozbiljno? -Sí.
Baš je lep dan, zar ne?
Sramota me je, Garo. Mislim, vidi nas.
Vidi nas! -Da. Vidi nas!
Amigo, amigo, amigo! -Nada!
Nosimo oružje. Držimo taoce.
Da malo poludimo? Da sve porokamo, ha?
To hoćeš, ha? -Ne, ne, ne.
Lakše. -Da, samo reci, čoveče.
Ti hoćeš zanmenu. Ja hoću zamenu.
Devojke? Možemo ih menjati.
Sí. Ti ubi moju. Ja ću tvoju.
I tako sve u krug dok... Neće se završiti na ovome.
Ne danas.
Pa, amigo,
spusti oružje, pa da počnemo, sí?
Hoćeš ovu, je li? 1, 2... -Dobro. Ne, ne, ne.
Ne šalim se, čoveče. Ovo nije igra za mene. -Dobro.
Spusti oružje, čoveče. -Hoću.
Sí, sí. Antonija, aquí!
Ne!
Hajde, čoveče, uradi to.
Uradi to, frajeru!
Da li ti je Antonija rekla kako smo se sinoć proveli?
Da li ti je rekla kako smo se kresali?
Ha? Ha? -Da? -Da, uradi to!
Uradi to, uradi!
Džejms!
Slabi si, dečko.
Tatice. -Ha? Uradi to!
Džejms, ne! -Baci oružje, ili ću pucati!
Plači, frajeru. U redu je.
Hajde. Uradi to, ha?
U redu, čoveče.
Dejl.
Koliko?
Koliko dugo?
Sat vremena.
Za stotku ćeš imati sve.
Daću ti 20$.
20$ nije dovoljno ni za drkanje.
Ti to mene zajebavaš.
Činim ti uslugu. Glupa...
Rekla si stotku?
Da.
Ovamo.
Lovu na stolčić.
Kako se zoveš?
Zovu me Tenesi. -Kako ti je pravo ime?
Keli.
Zdravo, Keli. Ja sam Džejms.
Žao mi je. Nisam...
Nisam hteo da te iznenadim. U redu je.
Keli, ovo je Antonija.
Antonija, ovo je Keli.
Drago mi je.
Da ti nešto ispričamo?
Može. Platio si.
Pre godinu dana,
sreo sam ženu poput tebe.
Slagali su je i bila je u istoj situaciji.
Tip ju je nudio za veliku cenu.
Zaljubio sam se u tu ženu.
Vrednija mi je nego sve pare na svetu.
I ti vrediš isto tako.
Keli, terali su te da se osećaš jeftino.
Mislili smo... Ne.
Mi verujemo da Bog zna koliko ti vrediš.
Ovo sam sama izabrala.
To znači da nisi mogla odabrati drugačije.
Ne moraš takva da ostaneš.
U ovomn trenutku mislim na svog prijatelja.
Znam da nas on sada gleda.
Znam da nas gleda sa nebesa.
Njegovom smrću počeo je drugi život.
Spojio je nas dvoje.
Dao nam je novi svet, novo shvatanje ljubavi.
Oca je odveo njegovoj kćerci.
Jednoj ženi je podario novi život.
Novu priliku.
I odveo nas na ovo mesto.
Mesto gde žene znaju koliko vrede,
kako ih je Bog stvorio.
I tako se priča nastavila,
priča iz koje smo naučili
da je svaki život,
muški, ženski, devojčin, dečakov,
vredan, nesumnjiv,
i kompletno
neprocenjiv.
Preuzeto sa www.titlovi.com