NEBESKI KAPETAN I SVET SUTRAŠNJICE
Pažnja, pripremite se za pristajanje.
Ovaj paket mora biti predat čim uđemo u luku.
Da, dr. Vargas. -Za dr Voltera Dženingsa.
Da, doktore. Odmah.
Dr Dženings, prate me. Morate ih zaštititi. Vargas.
HINDENBURG III UZDIŽE SE NAD DOKOVIMA NJUJORKA.
POLICIJA TRAŽI NESTALOG NAUČNIKA - POLI PERKINS.
Stigao je paket za vas, gđice Perkins.
Nisu ostavili ime. Rekli su da je važno. -Hvala.
ZNAM KO JE SLEDEĆI, VEČERAS U 6, DOĐI SAMA.
Ne sviđa mi se to u šta se upuštaš.
Biću dobro, g. Pejli. Znate da sam pažljiva devojka.
Pomeram usta, izlaze reči, ali ti ne čuješ.
Kasnim na film. -Ne sviđa mi se kad se smeškaš.
Ne sviđa vam se moj osmeh? -Ne sviđa mi se ono iza njega.
Poli, šest naučnika je nestalo, verovatno su mrtvi.
Neko je spreman na sve. Ne želim da se uplićeš u to.
To je samo film, g. Pejli.
Doneću vam kokice.
Toto, imam utisak da više nismo u Kanzasu.
Sigurno smo prošli dugu!
Vi ste mi poslali ovo?
Ko ste vi?
O čemu se radi, gospodine... -Doktor! Dr Volter Dženings.
Ja sam hemičar, stručnjak za nukleinske kiseline.
Vezivni enzimi se spajaju...
Nestali naučnik. Rekli ste da znate ko je sledeći.
Da... -Imam rokove, doktore.
Bio sam jedan od sedam naučnika
izabranih da rade u tajnoj fabrici kraj Berlina
pre početka Prvog svetskog rata.
'Poznati su kao ''Einheit Elf''... Jedinica 11.'
Dogovorili smo se da nikada ne pričamo šta se tamo radilo.
O onome što je trebalo da radimo tamo.
Strašne stvari.
Nije trebalo da dolazim! -Sad znam da nismo u Kanzasu.
Doktore, rekli ste da znate ko je sledeći.
Da. Zar ne vidite?
Samo jedan je ostao. -Ko? Ko je to, doktore?
Ja! Dolazi po mene!
Ko? Ko dolazi?
Totenkopf! To je Totenkopf!
Gore! -Vidim ih! Vidi!
Pažnja svim građanima! Evakuacija centra Njujorka!
Krenite mirno prema Ist River drajvu.
Svi policajci i vatrogasci koji nisu na dužnosti
treba odmah da se jave svojim komandama.
Ovo je hitno!
Urednik Pejli. -G. Pejli, to sam ja, Poli.
Poli, šta se dešava? Traže da se centar evakuiše.
G. Pejli, nemamo mnogo vremena.
Morate da iskopate sve o dr Volteru Dženingsu
i nekom Totenkopfu. Adresu, telefon, bilo šta.
Važno je. -Totenkopf. Ko je to?
Mislim da ima veze sa nestalim naučnicima.
Brzo. -Poli, slušaj. Hoću da odeš odatle.
Hoću da spustiš telefon, zatvoriš notes i ispariš odatle!
Trenutak.
Vidim nešto što se pojavljuje iznad Palisada.
Prolaze 6. aveniju. 5. aveniju...
Sada su na 100 m odavde.
Poli! Poli!
Bože! -Poli! Poli!
Pali!
Probili su odbranu. Pošaljite pojačanje. Sve što imate!
Protokol za opasnost 90206. Zovem Nebeskog kapetana!
Ponavaljam. Zovem Nebeskog kapetana. Nebeski kapetan!
Protokol 9026. Nebeski kapetane, čujete li?
Zovem Nebeskog kapetana. Nebeski kapetane, javite se.
Protokol za opasnost 9026 zove Nebeskog kapetana.
Nebeski kapetane, čujete li?
Nebeski kapetan ovde. Stižem.
Pristižu nove vesti o napadu.
Centar grada nema radio komunikaciju
usled oštećenja i nestanka električne energije.
Vesti agencija iz Engleske Francuske i Nemačke
potvrđuju da napad nije ograničen na grad.
BBC javlja da je čeličana u Nuremburgu
iskopana nečim što svedoci zovu mehaničkim tornadom.
Agencije iz Pariza i Madrida javljaju o čudnim bušilicama
koje su celim zajednicama otele rezerve nafte i uglja.
I dok se vojne snage šire širom sveta
svetski lideri moraju opet
da pozovu elitne najamničke snage Nebeskog kapetana
kako bi otkrili značenje ovih misterioznih događaja.
Gde je Deks?
Vidi ti to!
Zar nisi rekao da je ova stvar velika? Mogu li dobiti?
Saznaj odakle dolazi i kupiću ti jedan za Božić.
Hoću nešto da ti pokažem.
Snimio sam ovaj signal pre pojave prve mašine.
Nisam ništa mislio o tome dok nisam opet preslušao.
Morzeova azbuka?
I ja sam mislio, ali sintaksa je komplikovanija.
Postoji podkanal skriven na nižoj frekvenciji.
Mislim da ih tako kontrolišu.
Ako se opet pojavi, možeš li da ga pratiš? -Pokušaću.
Dobar si, Deks. -Hvala.
U međuvremenu, vidi šta možeš da uradiš sa onom stvari.
Saznaj kako se tako kreće.
Ne smeta ti? -Ne.
Hoću da znam odakle je došlo, Deks. Ko ga je poslao ovde?
Pređite na koordinate 96 jugozapadno....
49 istočno.
MAGNEZIJUM MLEKO
Boli te stomak?
Kako si, Džo? Nedostajala sam ti?
Izlazi. -I meni je drago što te vidim.
Deks je rekao da si možda neraspoložen.
Deks? Dolazi ovde!
Prošlo je 3 godine, Džo. Nisi valjda još ljut na mene?
Ne sećam zašto smo se svađali. -Sabotirala si mi avion.
Tako je.
6 meseci u mančurijanskom kampu robova zbog tebe.
Hteli su da mi odseku prste.
Poslednji put kažem da nisam sabotirala prokleti avion!
Samo da bi snimila Todžoa Hidekija
u bademantilu, sećaš se?
Počinjem da verujem da si izmislio tu glupost o avionu
da bi prikrio da si me varao sa tvojom misterioznom damom
sve vreme u Nandžingu.
To se nije desilo. Sve si umislila.
Ko je bila ona, Džo? Kako se zvala?
Dosta je. -Šta ćeš da uradiš?
Da me upucaš?
Sjajno. Pomirili ste se.
Bilo mi je zadovoljstvo, Poli. Ponovimo ovo za 10 godina.
Isprati gđicu Perkins, Deks. Ako se bude opirala, ubij je.
Zdravo, Poli. -Zdravo, Deks. -Moram...-U redu je, dušo.
Pretpostavljam da te ovo i tako ne interesuje.
Odakle ti to? -Ima još toga.
Hoću tu šemu, Poli. -Ja hoću priču, Džo.
A ti ćeš mi pomoći da je dobijem.
Možda treba da joj pokažemo. Možda može da pomogne.
Šta da mi pokažete?
Pobogu! Šta je ovo?
Odakle su došli?
Počeli su da se pojavljuju pre 3 god. u udaljenim krajevima.
Do sad smo uspevali to da sakrijemo.
Pojavili bi se bez upozorenja, uzeli šta im treba
i nestali bez traga.
3 godine i još ne znamo šta žele i ko ih šalje ovde.
Danas me je pozvao jedan čovek, naučnik.
Bio je preplašen. Rekao je da ga neko juri.
Pitala sam ko ga je toliko uplašio, ponavljao je jedno ime
Totenkopf. Skoro da je pobledeo kad je to rekao.
Totenkopf? Ko je to? -Nevidljivi čovek.
Pregledala sam sve podatke u biblioteci, tražeći bilo šta.
Zvala sam sve doušnike od Pariza do Bangkoka.
Ovo je jedino što sam iskopala.
Vodio je neke tajne jedinice u okolini Berlina
pre Prvog svetskog rata. Neku Jedinicu 11.
Više od 30 godina niko mu nije spomenuo ime.
Do danas.
Vidi oznake koje je koristio za tu jedinicu.
Iste su kao oznake na svim ovim mašinama.
Gde je naučnik sada?
Zajedno smo u ovome, Džo?
Ništa ne objavljuješ dok ja to ne kažem. Nećeš napisati
ni rečenicu ili fotografisati bez moje dozvole. Jasno?
Jasno.
Šta? -Nedostajao si mi.
Uzgred, hvala što si mi danas spasao život.
Ti si bila tamo dole?
I ja sam tebi nedostajala. Baš lepo.
To je to. Ovo je Dženingsova laboratorija.
Dr Dženings? Poli Perkins.
Dr Dženings! -Zaključano je.
Onaj prozor tamo.
Možda mogu da se provučem,
ako prikačim žicu...
Otvoreno je.
Zakasnili smo. Neko je stigao pre nas.
Dobro,Poli,dosta je igranja. Šta se dešava,do đavola?
Nadala sam se da ćeš mi ti reći meni.
Dr Dženings! -Morate ga zaustaviti!
Ostanite ovde.
Stani!
Ne želim da te povredim.
Gđice Perkins. -Tu sam, pozvaću pomoć.
Morate da obećate...
Ako ih Totenkopf nađe, odbrojavanje će započeti.
Doći će kraj sveta.-Ne razumem,doktore.Šta da nađe?
Obećajte...
Mrtav je. -Mislim da sam našao nešto.
Dr Dženings je imao ovo jutros u bioskopu.
Bolje je da se vratim u bazu. -Idem sa tobom.
Naravno da ideš.
Uhvatili smo nešto što ide ka nama brzinom od 500 čvorova.
Koliko im treba da stignu? -Evo ih!
Pripremite mi avion. Idem gore.
Šta radiš? -Idem i ja. -Glupo. Sećaš se našeg poslednjeg leta?
Imamo dogovor. -Ovo nije igra! Ljudi će umreti.
Nećeš me ostaviti. Ne sada. Ovo je moja priča, imamo dogovor.
Ulazi.
Tu si...
Kapetane, Deks ovde, čujete? -Čekaj, Deks. Zauzet sam.
Reci, Deks. -Šta god radio, ne pucaj.
Pucao si, zar ne? -Da.
Signal dolazi iz jedne od tih mašina. Mora da ostane cela.
Koja je to mašina, Deks?
Nema načina da znam. Može biti bilo koja.
Mislim da sam je našao.
Sačekaj, gubim signal.
Ide prema gradu. -Ne sme da pobegne.
Odbij taj signal. Ako ga sad izgubimo, nećemo ga više naći.
Reci mi kad nađeš nešto. -Javiću.
Hoću da čujem sve dolazeće signale.
Pojačajte sve čudne frekvencije i pošaljite mi ih.
Vratili su se po generatore. -Ko je taj momak?
Dobro si? -Sjajno. -Magnezijum mleko je tu, ako ti zatreba.
Dobro sam. -Ne izgledaš dobro. -Gore!
Džo! -Vidim.
Pobeći će!
Izgubio sam signal. -Naći ću ga, Deks. Budi spreman.
Levo. -Smiri se, Poli.
Postoji prečica niz Brodvej. Uhvatićeš ga na 42. ulici.
Poznajem ove ulice kao svoj dlan! Idi levo!
Dobro, idi pravo. Ne, ne, idi desno!
Tamo pozadi.
Sledeći put mi reci na vreme! -Levo!
Reci mi da imaš nešto, Deks. Ovde postaje gusto.
Ni ovde nije kao na izletu. Držite se, skoro da sam uspeo.
Ne možemo više da ih zadržavamo! -Još samo malo.
Moramo da se evakuišemo! -Idite bez mene, stići ću vas.
Lepo. -Skreni levo kod apoteke.
Opet levo. -Idemo ukrug.
Veruj mi. Idi levo!
To je slepa ulica. -To ne bi trebalo da je tu.
Nema izlaza!
Tamo je glavni brod. -Prečica.
Ja sam nas dovela ovde, zar ne?
Deks! -Treba mi samo 30 sekundi.
30 sekundi! -Manje ili više.
Pokušaću da ih namamim do vode, dobićemo na vremenu.
Još ti je drago što si pošla?
Džo, našao sam! Džo!
Deks, javi se. Gde je?
Javi se, Deks. Tamo si? Deks!
Deks, čuješ li me?
Deks, jesi li tamo?
Ne mogu još dugo da ih izbegavam.
Drži se!
Džo, šta radiš? Ideš pravo dole! Ubićeš nas.
Znam šta radim! -Idemo prebrzo. Nećemo uspeti.
Džo, moraš da nas digneš!
Gore!
Pod vodom smo. -Deks ga je doterao.
Dobio je ideju iz stripova.
Znao si to i dozvolio si da verujem da ćemo se slupati?
Mislila sam da ćemo umreti! Mogao si da kažeš nešto!
Ti si htela da ideš, nisam ja!
Ako ne možeš da izdržiš, nisam ja kriv.
Mogu da izdržim.
Mogu da izdržim sva tvoja iznenađenja.
Dobro. Zato što ovo nije bilo ništa.
Deks, javi se. Čuješ li me?
Čuješ li me, Deks?
Ima ih svuda.
Džo, pazi!
Zašto bi Totenkopf radio ovo?
Zašto Deks? Nema nikakvog smisla.
Tražio je nešto.
Deks je rekao da zna odakle dolazi signal.
Sigurno se previše približio.
Pokušao je nešto da mi kaže... -Džo.
Dobar si, Deks.
NEPAL
Ovi dnevnici pripadaju dr Vargasu.
Sigurno ih je dao dr Dženingsu pre nego što je nestao.
Bože! -Šta?
Totenkopf je nagrađen za prvo otkriće u 12. godni.
Sa 17 godina je već imao dva doktorata
i bio jedan od najpriznatijih umova.
Godinu dana posle nestanka
počele su da kruže preteće glasine da je Totenkopf započeo
rad na onome što se smatra mašinom sudnjeg dana.
Napori da ga nađu bili su bezuspešni
i do danas je njegovo boravište misterija.
Još manje se zna o njegovoj prijateljici,
ubici koja kontroliše njegove mašine. Ona je odvela Deksa.
Šta još?
Podaci o potrebama Jedinice 11.
Ovo je sve za šta je upotrebio mašine u poslednje 3 godine
uključujući generator. Kao lista za kupovinu širom sveta.
Šta smeraš, doktore?
Biće on u redu, Džo. Deks ume da se brine o sebi.
Naći ćemo ga.
Stari prijatelj, Džo. Lepo je da te opet vidim.
Lepo je videti i tebe, Kadži. Ovo je Poli Perkins.
Ona ide sa nama. -Drago mi je.
Nabavio si mape koje su mi potrebne?
Da, unutra su. Nabavio si nešto za mene?
Naravno. Tri sanduka, kao što si tražio.
Bečke kobasice. Bože, koliko je vremena prošlo.
Kako je tvoj Tibetanski?
Kad je hladno, bradavice se ukrute.
Dođi, pokazaću ti mape.
Koliko dobro ga znaš? -Kadžija?
On je stari legionar. Izviđač. Zašto?
Ne verujem mu.
lnteresantno, on je isto rekao za tebe.
Evo. Presvuci se. Odeća ostaje.
Ne trebaju ti potpetice tamo gde idemo.
Deks je pratio signal dovde,
dolina severno od Karakala.
Odavde je dolazio signal. Ništa ne piše.Šta je ovo?
Šambala. -Šta je to? -Zabranjeno mesto.
Kažu da je tu izvor Kalašakre, Tibetanske magije.
Kažu da oni koji žive tamo imaju natprirodne moći.
Možeš da nas odvedeš tamo, Kadži?
Niko nije išao tako daleko. Veoma je opasno.
Šambalu štite sveštenici iz manastira Kalašakre.
Ako nas nađu tamo, ubiće nas.
Zašto? Zašto je to mesto tako posebno?
Šambala ima mnogo imena. Za Jevreje, to je Iden.
Za stare Grke, Empurios.
Ti ga možda znaš kao Šangri-La.
Dolazi oluja. Ako hoćete da idemo, moramo da krenemo.
Moram da pošaljem poruku.
Uredniče Pejli. Možda je ovo moja poslednja poruka.
Tražeći Totenkopfa, pratili smo radio signal do Nepala.
Priča je sve čudnija.
Odbrojavanje, za šta, ne znam. Bojim se da vreme ističe.
Uz malo sreće, vratiću se sa Deksom i sa pričom.
Nadam se. Poli Perkins.
Ovde prestaje civilizacija.
Nema ga na mapi.
Moramo biti pažljivi.
Požurite!
Šta je to? -Liči na prilaz rudniku.
Nešto loše se desilo ovde.
Kao da je napušten. Reci ljudima da silazimo.
Hoću da pogledam izbliza.
Šta je to, Džo? -Uranijum.
Ceo rudnik je zatrovan. Ne možemo da ostanemo.
Idemo. -Gde je Poli?
Poli! -Gđice Perkins?
Moramo da se podelimo.
Pusti je.
Daj mi bočice i devojka će živeti.
Kakve bočice? O čemu pričaš?
Neću da ponavljam. Spusti pištolj.
Rekao sam da ne znam o čemu govoriš. Moraćeš da nas ubiješ.
Kako želite.
Čekaj! Čekaj, čekaj...
Izvini, Džo.
Zbogom, prijatelji. Vašem putovanju je ovde kraj.
Htela sam da ti kažem. Moraš da mi veruješ.
Šta je bilo u tim bočicama? -Ne znam.
Očekuješ da ti verujem? -Govorim istinu, Džo.
Dr Dženings mi ih je dao pre no što je umro.
Rekao je da će svet nestati i da će početi odbrojavanje,
ako ih se Totenkopf dokopa.
Od početka me lažeš.
Dobro, ja sam lažov. Ali, ne preterujem. To je rekao.
To je Totenkopf tražio.
Zato je odveo Deksa. -Žao mi je.
Nisam želela da se sve ovo desi.
Čuješ?
Dinamit.
Opet ta buka.
Pomeri se!
Šta radiš?
Hajde!
Sjajno. Bezbedni smo.
Ovo nam je možda poslednji zajednički trenutak.
Moram nešto da te pitam. -Da, Džo?
Ti si mi isekla crevo za gorivo?
Do đavola! Nisam ti ja sabotirala glupi avion!
Naš poslednji trenutak na zemlji i samo to imaš da kažeš?
Možemo li jednom da umremo bez glupih svađa?
Tu ste. Zašto ste se zaključali? -Trči!
Moj film. -Poli, ostavi to! Nema vremena!
Moja odeća.
Šta radiš ovde? Izlazi! Izlazi!
Ne, osim ako nemaš neke pantalone tu negde za mene.
Nemoj mi reći da si...
Go.
Možeš to da kažeš, Poli. -Ovo nije smešno, Džo.
Gde smo? Šta nam se desilo? Gde nam je odeća?
Ne gledaj me tako!
Kako?
Okreni se, Džo.
Ozbiljna sam. Okreni se.
Zdravo, Džo.
Pitaj ga šta je uradio sa našom odećom.
Odeća je spaljena. -Spaljena? Zašto?
Kaže da je rudnik zatrovan.
Naša odeća je zaražena.
Kaže da je organizovao vodiča da nas vrati niz planinu.
Odvešće nas tamo kada se obučemo.
Lepo. Ali objasni mu da smo ovde da nađemo čoveka.
Moramo da odemo pre mraka. Ne može ništa više da uradi.
Važno je da nađemo tog čoveka.
Zove se Totenkopf!
Pita šta želiš od tog čoveka? -Došao sam da ga ubijem.
I da nađem prijatelja.
Kaže da će ti pomoći.
Šta kažeš?
Mislim da su spalili pogrešnu odeću.
Rekao si da ne mogu ništa drugo da ponesem.
Mislim da izgledaš kao mamut. -Čekaju nas.
Totenkopf je porobio njegov narod da bi radili u rudniku.
Rudnik je zatrovan, oni koji nisu umrli dovedeni su ovde.
Gde je sada Totenkopf?
Zna samo da je Totenkopf nestao pre mnogo godina.
Ne mogu da verujem.
Imam samo još dva snimka.
U Šangri-Lau smo, a ja imam samo dva snimka!
Sve mi je bilo u torbi. Trebalo je da me pustiš da se vratim.
Da, trebalo je.
Gde nas vodi?
Da upoznamo jedinog preživelog sa Totenkopfovih eksperimenata.
Kakvi eksperimenti?
Pitaj ga gde je Totenkopf? Reci da je važno da ga nađemo.
Hoće da zna zašto tražite Totenkopfa?
Da bi platio za ono što je uradio.
Njegove stvari. Traži svoje stvari.
Kaže da pratiš Ranu. Stvari će te odvesti do Totenkopfa.
Rana? Postoji li takvo mesto?
Kaže da ti je pomogao i sad ti treba da pomogneš njemu.
Naravno. Bilo šta.
Šta želite? Ubijte me.
Video si ovo? Postoje oznake kao na lenjiru.
Ovde su mesec i zvezda.
Tražim samo visoki brod
i zvezdu da ga vodi.
Zvezda. Nije govorio o mestu, već o zvezdi.
Rana je zvezda.
Mornari su nekada držali pravac uz pomoć noćnog neba.
Položaj može da se odredi prema mesecu i zvezdama.
Vikinzi su pravili mape prema određenim zvezdama.
Za tabele geografskih širina bio je potreban ključ.
Ključ je bio Džekobsova zvezda. To je sigurno ključ.
Misliš da će ovo uspeti? Da ćeš naći Totenkopfa sa ovim.
Danas se neke stvari rade drugačije.
Moramo samo da znamo gde da tražimo. Koji je datum?
Koristeći Karakal visoravan kao našu verovatnu poziciju...
2. mart.
Rana je na geografskoj širini 20.40 stepeni...
Desno, 3 sata....
43 minuta...
deklinacija minus 10.60.
Tamo nema ničega. Siguran si da si to dobro uradio?
Siguran sam.
Ako je starac bio u pravu, tu je Totenkopf sada,
u centru ničega.
GORlVO
Šta je ta tačka tamo? -Tu ostajemo bez goriva.
Sjajno.
Kako ćemo stići tamo?
Frenki. -Ko?
Frenki Kuk. Stari prijatelj.
Vodi mobilne snage za Kraljevsku mornaricu.
Ako uspem da im pošaljem poruku
možda uspem da organizujem sastanak na ovim koordinatama.
A ako ne prime poruku? -Frenki nikad ne omane.
Biće tamo.
UPOZORENJE GORlVO
To svelo treba da svetli? -Opusti se, Poli. Sve je u redu.
Nemamo više goriva, zar ne? -Veži se.
Stanica Manta, čujete li me?
Frenki, gde si?
SLETANJE
Šta radiš? Ne možeš da se spustiš usred ničega!
I neću. Slećem na ono.
Šta je to? -Pokretna pista.
Deks je učestvovao u njenom stvaranju.
To je tajna. Možeš li da čuvaš tajnu, Poli?
Da. Mogu da čuvam tajnu.
Dva snimka!
Dozvola za sletanje na platformu 3-2-7, držite kurs.
Primljeno, 3-2-7. -Dobro došli, Kapetane.
Džozef Salivan. Bila sam sigurna da si već mrtav.
I meni je drago da te vidim, Frenki.
Nadam se da je ovo važno ili je jedno od nas u nevolji.
Važno je.
Šta je to?
Budi fina.
Kapetane Kuk, upoznajte Poli Perkins.
Poli Perkins. Toliko sam slušala o tebi.
Lepo je konačno upoznati konkurenciju.
Prošlo je mnogo vremena od Nandžinga, zar ne, Džozef?
Dakle, Frenki...
Čujem da si imala probleme sa motorom br. 3, ili bar...
6 neprijateljskih podmornica na 30 stepeni severozapadno.
Ko sad želi da te ubije?
Na bojne položaje... -Pratite me.
Vodi nas na 3000 m i spremi odbranu. -Razumem.
Locirali smo ostrvo na 3 km severoistočno od nas.
lpak, nema ga na našim mapama.
To mora je on. -Ko?
U šta si me sad uvalio, Džozef?
Ništa što ne možeš da podneseš, Frenki.
Pokušaj da ne diraš ništa.
Neprijateljski brodovi na 3-1-6 dolazi velikom brzinom.
Daj mi sliku. -Lansiram radio snimanje.
Primamo signal. Na ekranu je.
Totenkopf.
Kapetane, prednji rotori gube napajanje. Gubimo visinu.
Svom snagom nazad. Vadite nas odavde.
Frančeska, moraš da me prebaciš na to ostrvo.
Neću rizikovati živote mojih ljudi zbog tvoje zabave.
On drži Deksa.
Opozovi naređenje!
Nećeš uspeti iz vazduha. Moramo naći drugi put.
Postoji prolaz sa istočne strane ostrva.
Preduboko je. Ne možemo preko 300 metara.
Ali, ova oblast ovde...
Postoji podvodni prolaz na jugu i prolazi ispod celog ostrva.
To ti je jedini ulaz. Sve ostalo su stene uz vodu.
A one mašine? Kako da ih prođemo?
To prepusti meni.
Pripremi eskadrilu amfibija!
Šta? -Nandžing?
Ne čujem te, Poli! Moraš da govoriš glasnije!
Digni nos, Džozef. Uvek si bio loš za kratke piste.
Brže, Frenki. Ne želim da se vraćam po tebe.
Mislila sam da ti dobro uzlećeš.
Hvala, Poli. -A to si čuo?
Manta Vođa, Manta Timu, udar za 10 sekundi.
Prebacujemo se u amfibiju.
Udar za 5, 4, 3...
...2, 1.
Frenki,sećaš se neplaniranog napada iznad Šangaja?
Imali smo fiksiranu metu, a on je ometao protivavionsku.
Mislio je da je pogođen. -I počeo je da viče:
Zaštiti zečeve! Zaštiti zečeve!
Neprijatelj primećen desno na 4. Dubina 550m. Spremite se.
Džo, pazi!
Džozef, tamo je prolaz. -Vidim ga.
Spremi se da uđeš. Očistićemo ti put.
Drži se, Poli! Drži se!
Manta Vođa, Manta Timu.
Spremite torpedo. i držite formaciju.
Pali!
Džozef, digni se!
Džozef, još je živ. Odustani.
Čuješ li me? Odustani.
Čuješ li me? -Šta je!-Digni se!
Kormilo je oštećeno. Ne mogu da upravljam!
Obustava!
Hvala, Frenki. To je bilo blizu.
Spremi se! Imaš samo jedan pokušaj.
Frenki, šta radiš? -Ide pravo tamo!
Na moj znak. -Sudariće se.
To je samoubistvo! -Frenki, digni se.
Tri. -Diži se, Frenki! -Dva. Jedan.
Čisto je. Srećno, Džo.
Hvala, Frenki. Sad mi preuzimamo.
Stvarno je sjajna devojka. -Da, znam.
Dižem nas gore.
POLl
Šta?
Šta je to? -Jedno od Totenkopfovih stvorenja.
Nećeš da slikaš? -Imam samo dva snimka.
Ko zna šta nas čeka tamo.
Kako želiš.
Napred je čistina. Totenkopf je sigurno blizu.
Trči!
Tamo.
Sjajno! Hajde!
Hajde!
Jesi li luda? Potpuno nenormalna?
Mogla si da pogineš!
U redu je. -Ne, nije.
Nisam hteo... -Slikala sam zemlju!
Šta? -Dok smo trčali.
Slikala sam zemlju!
Nije smešno.
Imam još samo jedan snimak. Jedan snimak!
Šta je to sa tobom i tim glupim aparatom?
Ti si mi ga dao. I ne sećaš se?
Leteo si sa Američkim dobrovoljcima u Nandžingu.
Ja sam pokrivala evakuaciju Šangaja.-Sećam se.
Pitaću te nešto i hoću da mi kažeš istinu.
I tako mi je svejedno. Samo moram da znam.
Devojka u Nandžingu je bila Frenki?
Koliko dugo si je viđao?
Gledaj me u oči.
Nisam te nikada varao. Nikada.
Ja sam ti sabotirala avion.
Tri meseca. -Znala sam!
Ne mogu da verujem da sam ti verovala, ti bedni...
Ovde je.
Dobro si?
Tamo.
Bože, Džo. To je kovčeg.
On gradi kovčeg.
Šta radiš?
Stvarno misliš da ćeš naći nešto važnije
od svih bića na zemlji koja idu dvoje po dvoje
u ogromni raketni brod?
Moguće je.
Šta, na primer? -Znaću kad vidim!
10 minuta do uzletanja.
Počelo je odbrojavanje.
Moramo naći Totenkopfa.
Stvarno si talentovana.
Požurite! Ulazite!
Dobro si? Kako si nas našao?
Pobegli smo u tunele kad je počelo odbrojavanje.
Neki naučnici su uhvaćeni. Nisu se izvukli.
Mašine koje su nas čuvale unose sve sa ostrva na brod.
Imamo oko 10 minuta da sprečimo eksploziju te stvari.
Deks! Vadi nas odavde!
Dobar si, Deks. -Hvala, kapetane.
Ko su oni? -Jedinica 11.
Ono što je ostalo. Doveli su ih da završe posao od pre 30 god.
Šta da završe? -Recite im.
Totenkopf je verovao da je ljudski rod osuđen na uništenje.
Predložio je nešto neverovatno,
izgradnju broda za prenos baze nove civilizacije u svemir.
Koristi mašine da skupi uzorke svega živog na zemlji.
To je Totenkopf zvao: Svet Sutrašnjice.
Šta je bio u flašicama koje mi je dao dr Dženings?
Adam i Eva. Totenkopfovo remek-delo.
Seme tehnološke utopije.
Prošvercovali smo ih sa ostrva znajući da neće otići bez njih.
Ali sad kad ih opet ima, ništa ga više ne zadržava.
Pustite ga onda da ide. Nek ide tamo gde neće nikoga povrediti.
Brod ne sme da napusti zemlju. -Zašto? Šta nam niste rekli?
Kada dođe do 100 km visine, zemlja će biti spaljena.
Kako da ga zaustavimo? -To može samo Totenkopf.
Nismo smeli ni blizu njega. Čuvaju ga, nismo ga ni videli.
Gde je? -Idemo tamo. -Dobar si, Deks.
Pažljivo. Pažljivo.
Požuri, doći će po nas.
Ovuda. To je jedini put.
Vidite, ne možemo da ih zaobiđemo.
Pet minuta, Džo. -Čekajte ovde.
Poginućeš! -Zna on šta radi.
Mislim.
To je moj pištolj!
Deks!? -Promućkaj ga!
Moramo da požurimo.
Doktore, stanite!
Ko se usuđuje da dođe pred mene?
Ko se usuđuje da uđe ovde?
Ono što je započeto, ne može se zaustaviti.
Ovom svetu je došao kraj. -Totenkopf.
Zdravo, doktore. Zašto radite ovo?
Video sam svet obuzet mržnjom,
koji stremi ka samouništenju.
Gledao sam kako uzimamo ono što je trebalo da bude raj
i kako ne uspevamo da ga čuvamo.
Znam da je kurs kojim su ljudi krenuli nepromenjljiv.
Ja sam poslednja očajnička šansa proklete planete.
Napustite ovo mesto ili umrite!
Da li je bezbedno? -Postoji samo jedan način da saznamo.
Mislio sam da bacimo nešto.
Nije ovde. Zakasnili smo.
Ovo su njegovi lični papiri, ne bi otišao bez njih.
Sigurno je još ovde. Moramo ga naći.
Našao sam ga.
Nemoguće! Ne može biti.
Poslednji zapis u dnevniku je od 11.oktobra 1918.
Umro je pre više od 20 godina.
OPROSTITE MI
Jurili smo duha.
Tri minuta do uzletanja.
Nikada nisu stali. Završavaju ono za šta su programirani.
Zar ne vidiš? Celo ostrvo je Totenkopf.
Svaka žica, svaki zupčanik.
Pronašao je način da prevari i sopstvenu smrt.
Kako da ubijemo nekoga ko je već mrtav?
Kako da zaustavim ovo? -Nemoguće je!
Mora da postoji način! -Njegove mašine neće dozvoliti.
Prepusti mašine meni. Deks, pokaži mi šta da radim.
Ako isečeš glavni vod na sistemskom terminalu
to će stvoriti kratak spoj i uključiti dovod benzina
pre paljenja detonatora i uništenja atmosfere.
To je to?
Samo to moram da uradim? -Terminal je na raketi.
Nećeš moći da pobegneš.
Kontaktiraj Frenki čim napustiš ostrvo. Znaće šta da radi.
O čemu pričaš? Idem sa tobom.
Ovog puta, ne. -Imamo dogovor.
Nećeš me ostaviti sada kad postaje zanimljivo.
Neću ti dozvoliti. -Voleo bih da smo imali vremena.
Nadam se da ćeš moći da mi oprostiš.
Čuvaj je, Deks. -Srećno, kapetane.
Minut do uzletanja.
Opet se srećemo, misteriozni prijatelju.
Kako da obavimo ovo?
Dobar udarac, Poli.
Šta te je zadržalo?
Ona je mašina!
10 sekundi do uzletanja,
9... 8... 7...
6... 5... 4...
3... 2... 1...
Moramo da iskrcamo životinje.
90 km do paljenja motora.
Nema vremena.
Ovo je jedini put preko.
80 km do paljenja motora.
OTVARANJE ZA SLUČAJ OPASNOSTI
Opasnost! Opasnost! Trenutno ispuštanje tovara!
Šta si sad uradila?
Hajde!
70 km do paljenja motora.
60 km do paljenja motora.
Drži se!
Molim te! Ne diraj ništa više!
Nemamo vremena! Nećemo uspeti!
50 km do paljenja motora.
40 km do paljenja motora.
Stanica Manta, čujete li me?
30 km do paljenja motora.
Frenki, Deks ovde. Čuješ li?
Nije uspelo!
20 km do paljenja motora.
Džo, nemamo više vremena. Moraš nešto da uradiš.
I Bog je video da je ljudska poročnost ogromna...
Misli da je Bog. - I Bog reče, Noe.... -Umukni!
10 km do paljenja motora.
9... 8...
7... 6...
Zašto nećeš da umreš?
5 km do paljenja motora.
4... 3...
... 2...
... 1...
Upozorenje! Pad sistema. Kvar detonatora.
Opasnost! Opasnost. Opasnost.
Upozorenje! Pad sistema.
Vidi!
Šta je to? -Možda je naš izlaz.
Vidim ih, kapetane.
Spremite tim za napad. Neka svi budu spremni.
Jedan snimak.
Dobila si svoju priču.
U redu je. Ne moraš ništa da kažeš.
Nisi skinula poklopac sa objektiva.
Obrada: www.film-club.net