Šta vam ogledalo pokazuje?
Šta vidite?
Dobro poznatu priču.
O Snežani.
Kako je pobedila zlu kraljicu Ravenu
i zauzela zakonito mesto za tronom.
Ali postoji još jedna priča, onu koju još niste videli.
Priča koja se dešava dugo pre "živeli su srećno do kraja života."
Preveo: Bambula
LOVAC: ZIMSKI RAT
Puki pijun? -Pokoran pijun može uništiti kraljevstva.
Prestani da mi odvlačiš pažnju.
Jadan pijunčić. Zli stari kralj.
Kako je to tužno. Ali konačni potez...
Dakle...
Kraljica će uzeti to.
Kraljica uzima kralja.
A ti si mislio da je ovo bila samo igra.
Uz ogledalo u njenoj službi,
Ravena je bila nepobediva.
Uzela mu je kraljevstvo kao što je uzimala ostala pre toga.
I kao što bi uzimala ostala opet
sa svojom sestrom Frejom pored sebe.
Je li ljubav?
Istinska? -Jeste istinska ljubav. Na tebe je red.
Zašto bih se mučila? Uvek pobediš.
Uvek me pustiš da pobedim.
Pretpostavljam da si ti moja slabost.
Dobro.
Kraljica na topa u petom redu. Šah-mat u tri poteza.
Uči iz poraza, Freja, i tvoj dan će doći.
Tvoje mogućnosti biće bezgranične kad se magija probudi u tvom srcu.
Neće se probuditi. Obe to znamo. Nisam poput tebe.
Sve žene našeg roda imaju dar, Freja.
Tokom vremena, naći ćeš izvor svoje moći, kao što sam ja pronašla svoj.
Videćemo.
Šta je? -Nosiš njegovo dete.
Nisi znala.
Obećan je drugoj. -Ne voli je.
Njihova veridba je zapečaćena. Ne može se prekršiti.
Odreći će te se. I odreći će se tvoje ćerke.
Neće.
Freja, nisam okrutna.
Samo želim da te zaštitim.
Možda se iznenadiš kako će se stvari odigrati.
Mnogo znaš, Ravena.
Ali ne znaš sve.
Bojim se da znam.
Freja nije poverovala svojoj sestri.
Ljubav zaslepljuje i one koji najčistije vide.
A kad je njena ćerka bila nekoliko nedelja stara,
Frejino srce puno poverenja je najzad nagrađeno.
Njen ljubavnik joj je poslao poruku.
Prkosiće svojoj porodici i oženiće Freju tajno u kraljevskoj bašti.
Uzeće svoje dete
i pobeći iz kraljevstva da počnu novi život.
Freja, nemoj!
Ja...
Nisam imao izbora. Nisam imao izbora, Freja.
Ne!
Obuzeta tugom i besom, Freja je napustila svoju sestru
da potraži sebi kraljevstvo na krajnjem severu.
Tamo, ljudi će se plašiti na sam pomen njenog imena.
Spalite ga!
Ako nije mogla da podigne dete, onda će umesto toga
podići armiju.
Hajde, momče!
Erik! Beži!
Hajde!
Freja je pretvorila nekadašnje zelene oranice
u smrznute pustare.
Tamo je sagradila svoju tvrđavu i vladala je kao Ledena kraljica.
Koliko ste vi srećni.
Sad ste sa mnom.
I nikad više nećete iskusiti ovakvu patnju.
Bojiš li se? -Ne.
Nedostaje li ti otac?
Majka? -Da. -Da.
Kako se zoveš. -Tal.
Tal.
Ljubav je laž.
To je trik koji okrutni primenjuju na budalaste i slabe.
Uklonite je iz svog uma.
Ne dozvolite da vam ona oslabi um ili volju.
Jer u mom kraljevstvu postoji samo jedan zakon.
Nemojte voleti!
To je greh, i to neću opraštati.
Nema više razgovora o porodici ili ljubavi.
Te iluzije su nedostojne vas. Oslobodila sam vas od njih.
I u zamenu za ovaj dragocen dar, tražim samo jednu stvar.
Vašu odanost.
Treniraćete. Očvrsnućete.
Postaćete moja elita, moji lovci.
I ništa vas nikad više neće uništiti. -Uzmi ga!
Jedan, dva, tri!
I tako deca stasaše u vojnike,
stopiše se s mačem i strelom.
Nategnite!
Pustite!
Čuvaru?
Dečak i devojčica. Ko su oni? Kako se zovu?
Ko? -Oni najbolji.
Erik i Sara, kraljice.
Jesam li te uplašila? Zar ne znaš?
Nikad ne promašujem.
Nova deca, gospodine.
Bilo je i vreme.
Hajde, deco. Izlazite! Tako je.
Hajde. Momče.
Napolje!
Hajde. Brže!
Šta radiš tu?
Znam ko živi ovde.
Plaši me. -Tačno.
Može biti malo razdražljiva s vremena na vreme. Znaš šta ja radim?
Nikad joj ne dozvolim da sazna šta mislim. -Kako ti to uspeva?
Umeš li da složiš opaku facu? Nije loše.
Šta kažeš na ovo?
Tako je bolje. To je tvoja ratnička faca. Ako složiš takvu facu,
uvek kad je kraljica blizu, neće znati šta misliš.
Ako to uradiš, bićeš dobro. Hajde.
Kraljica je poslala svoju armiju
da vodi rat protiv moćnih kraljeva Severa.
Bitka za bitkom, vratili su se kao pobednici.
Oni koji su preživeli.
Dobro ste se borili, deco moja.
Veoma dobro.
Zaboravljaš da hodaš u senci.
A ti zaboravljaš na ravnotežu.
Šta radiš? -Zar ne možeš pretpostaviti, budalasti momče?
Uzimam te za muža.
Pripadao je mojoj majci.
Moje jedino blago.
Živela sam za nju.
Sad,
živim za tebe.
Kako možemo živeti jedno za drugo na ovakvom mestu?
Freja će primetiti. Šta onda?
Skoro je jutro. Pokupi stvari.
Nađimo se u dvorištu. Uhvatiće nas...
Ili neće.
Ali u svakom slučaju, bićemo slobodni.
Voliš me, zar ne?
Da, volim te.
Dajem ti svoj život i smrt.
U životu i smrti, nikad te neću napustiti, kunem se.
Znam priču. Devojka tajno odlazi
da se sastane sa svojom istinskom ljubavi.
Pitam se kako će se ovog puta završiti.
Oboma sam dala sve.
A zauzvrat, izdali ste me.
Zbog ljubavi. -Vodili smo tvoje ratove.
Dovoljno smo učinili. -Molim vas, kraljice, pustite nas.
Ne preklinji me. To je slabost.
Slabi ste.
Hoćete da idete?
Dobro, idite jedno drugome.
Ako možete. I pustiću vas da odete.
Ne bi trebalo da je preteško.
Ljubav pobeđuje sve.
Tako sam čula.
Sklonite mi ga s očiju.
Nekad, muškarac i žena su se zaljubili.
Ali tako nešto ne može da potraje.
Jer je srce izdajica.
A ljubav...
Ljubav je ništa drugo do bajka.
Dani se pretvoriše u godine.
Frejino carstvo je nastavilo da se uzdiže,
dok je njena sestra Ravena pala od ruku Lovca i Snežane.
Ali neko zlo se ne može sasvim poraziti.
Sedam godina kasnije...
U Snežaninom kraljevstvu
Raširite se!
Vidimo se kasnije, ljubavi.
Veličanstvo. -Molim te, prijatelju.
Kako ste me našli? -Nije bilo lako.
Najon.
Zakleo si se. -Pretio je da će me staviti u kotao.
Gluposti. Platili smo mu tri zlatnika. -Tri? Samo toliko?
Tri svakome. -Ko si ti? -Grif.
Na usluzi. Obveznice, nagrade, uterivač dugova.
Ja sam mu brat. -Polubrat. Ista majka.
Hajde sa mnom.
Došao sam zbog veoma važne stvari.
Onda treba da nađete veoma važne ljude. -Ogledalo je nestalo.
Verovali smo da je njegova crna magija umrla s Ravenom. Pogrešili smo.
U ogledalu je zlo čija moć se povećala.
Kraljica Snežana se zaklela da će ga ukloniti iz kraljevstva
pre nego što njegova tama postane nezaustavljiva.
Pre 2 nedelje, kraljica je naredila odredu vojnika
da odnesu ogledalo u svetilište. Nisu se vratili. -Ja nisam pravi čovek.
Ti si najbolji tragač u kraljevstvu. Kao što kažeš, ogledalo je zlo,
i ne sme pasti u pogrešne ruke.
Snežana misli da sam ja pravi čovek za pronalaženje ogledala?
Ona ti naređuje da ga nađeš.
I da ga odneseš u svetilište, gde će njegovo zlo zauvek biti obuzdano.
Prihvataš li ili ne? -Da.
Prihvata. Ako postoji nagrada.
Ne želim nagradu.
Erik.
Snežana nije dobro.
Ogledalo. Rekla je da nije mogla da skrene pogled s njega.
Mogla je čuti kako je ono doziva.
Zato je naredila da se odnese.
Kakav je to stvor bio?
Pomerite sve trupe na severnu granicu. -Zašto? Šta znaš?
Freja, kraljica Severa. Ta sova je bila njen špijun.
Sad zna za ogledalo.
I ako ga nađe, sve što nam je drago biće prekriveno ledom.
Pošaljite svoje ljude na sever.
Šta ovde i dalje radite? -Mi smo ti partneri.
Niste. -Ja sam takođe Snežanin čovek.
Hoću da kažem, patuljak. Ako je u nevolji, hoću da pomognem!
Kraljice, Vardhelm je pao.
To je bilo poslednje uporište. Bele zemlje su vaše.
Pobedili ste. -Stvarno?
Igra nije završena.
Da li se ovde svet završava, ili tu nije kraj?
Kraljice, jug se ne može pokoriti.
Snežanine zemlje su prevelike, njihove armije... -Jesi li znao da je Erik živ?
Jesi li?
Kako? Kunem vam se.
Bacio sam njegovo telo u... -Nema veze. Više mi se ovako sviđa.
On nešto traži. Hoću to.
Ogledalo moje sestre. Ono sadrži veliku moć.
I s tim, pod mojom komandom, mogu uraditi velika dela.
Oslobodiću svu decu. Sve ću ih spasti...
Kao što sam tebe spasla. I moja armija lovaca će porasti,
sve dok joj ništa ne bude stajalo na putu. Vidiš, igra nije završena.
Pripremi lovce.
Prošli su ovde. -Očito. Ovo vodi ka severnom putu.
Vodi direktno do svetilišta. Ne moraš biti lovac da bi to znao.
Najon, ko sam ja?
Komuniciram sa zemljom. Čujem kako mi se obraća.
Prilično je dobar u ovome, Grif. -Gluposti. On je pajac.
Jahaćemo na sever. -Zapravo, otišli su na zapad.
Severni put preseca ravnicu. Nemaš gde da se sakriješ.
Zapadni put prolazi pored šume. Tamo bi se ulogorili.
Tamo ćemo ih naći. -Očito...
Zemlja opet komunicira sa mnom. -Šta kaže?
Kaže da je lajavi idiot,
koji neće preživeti ni dan i treba ići kući. Slažem se.
Neću ići kući dok ne dobijem svoju nagradu.
Hoćeš zlato, ali ovde ćeš naći samo smrt.
Malo dramiš. -Drami, ukoliko to nije istina.
Trebalo bi to da shvatimo kao upozorenje.
Znam da se ne plašim Ledene Freje. -Nemoj biti toliko glasan. Stišaj ton.
Još si gluplji nego što sam mislio.
Dođavola. Ko bi ih napao ovde, na otvorenom?
Budite oprezni. Još su možda ovde. Potražite otiske stopala, tragove krvi.
Bilo šta.
Beži!
Ovo su njihove strele, njihovi mačevi.
Poubijali su se međusobno. -Ali zašto?
Ovo su sve kraljičini ljudi.
Ogledalo je bilo ovde.
Ova sigurno nije jedna od njihovih.
Odrastao sam u rudnicima. Ovo ima ogromnu vrednost.
Onome kome ovo pripada ima ogledalo.
Moramo ga naći pre Freje.
Šta je ovo?
Moramo da se sklonimo s puta.
Treba mi informacija. -Nećeš mnogo dobiti za to.
Došlo je do malog pokolja na putu nedaleko odavde.
Kraljičini vojnici. Znaš li nešto o tome?
Prošli su ovde pre nekoliko dana.
Stvarno? -Nisu se zaustavljali. Nisu bili žedni. -Je li ih neko pratio?
I pintu.
Rekao bih da je to "ne". Prijatan dan.
Malo je probirljiva s obzirom šta nudi.
Možda bi imao više sreće kod svoje vrste. -Jesi li video ženskog patuljka?
Nisam. -Užasne su. -Takve su najbolje.
Odvratna stvorenja.
Pretpostavljajući da je ovo opšte mišljenje,
kako nastaju patuljci? -Obično slučajno.
Premalo svetla.
Previše ovoga. -Hajde. Drži korak.
Hladno je zbog vrata.
Dodaj mi to. -Šta? Da.
Izgleda da ste vas trojica daleko od kuće.
Da. Sklonili smo se ovde pa ćemo dalje.
Jesu li ti ovo deca? Tvoja gospođa mora da je lepotica.
Šta? Šta je rekao? -Ništa.
Ne, neću to dozvoliti.
Bolje drži jezik za zubima pre nego što ostaneš bez njega.
Stvarno? -Da sam samo ja, ne bih se zabrinuo.
Da smo ja i on, zabrinuo bih se malo
jer ničemu ne služi. -Nije istina.
Ali to nije bitno. Pošto smo s njim.
Izvadiće vam creva kao jelenu, dok trepneš. Jer ovaj čovek ovde...
Ovaj čovek je lovac. -Stvarno?
Jesi li lovac?
To sam ja.
Problem je...
što smo svi lovci.
Izvini. -Nema veze.
Samo malo. Zar ne možemo porazgovarati o ovome?
I ti sebe nazivaš lovcem?
Očekivao sam više od čoveka koji je imao hrabrosti da izda svoju kraljicu.
Zbog čega? Zbog ljubavi beskarakterne žene?
Možda si bio neko i nešto u svoje vreme, brate.
Ali to vreme je davno prošlo.
Jesi li se pomirio sa sudbinom? -Hoću uskoro.
Reci Freji da sam umro kao slobodan čovek. -Nije joj bitno kako ćeš umreti.
Nikome nije bitno.
Već si zaboravljen.
Povlačenje! Povlačenje smesta!
Ostario si.
Sara?
Vezala sam te. -Je li ti ona žena?
Ne, to nije moguće. Njegova žena je mrtva. -Mrtva?
To si svima ispričao?
Siroti udovče slomljenog srca.
Ta priča mora da je ovlažila oči mnogih mladih.
Možda ne samo oči.
Ti si mrtva. Video sam kako umireš.
Ovo nije stvarno. Ovo se ne dešava. Ti si duh. U suprotnom...
U suprotnom, mrtav sam. Zar nisam živ?
Živ si. Mada bi trebalo da si mrtav. Udarili su te u glavu šest...
Šest ili sedam puta? -Sedam. -Sedam puta. Mnogo.
Ovo je... -Stvarno.
Veoma.
Jesi li mislio da zaboravljam?
Jesi li mislio da opraštam?
"U životu i smrti", rekao si.
Rekao si da me nikad nećeš napustiti.
Zakleo si se.
A onda si pobegao. Videla sam kako se boriš i bežiš.
Ne, Sara. Tako se nije desilo.
Video sam Tala kako te ubija.
Svojim očima sam video kako te ubija. Nikad te ne bih napustio.
Ali ja sam svojim očima videla kako me ti napuštaš.
A ti, najbolje od svih, treba da znaš...
Tal nikad nije mogao da me ubije. -Sara... Ja...
Nemoj. -Kunem ti se. -Smestila me je u tamnicu.
Sedam godina.
A kad sam konačno pobegla, zaklela sam se da ću te naći.
Dosta mi je trebalo.
Ali evo nas.
Suprug i supruga.
Da li stvarno veruješ u to? Da sam te napustio?
Da.
I dalje zaboravljaš na svoju ravnotežu?
Ima još jedan nož. -Da. Trebalo je to da ti se kaže.
Ima još dva mala u levoj čizmi.
To više nije bitno.
Ako je tvoje lice poslednje što mi je suđeno da vidim, onda sam zahvalan.
Trebalo bi da bude poslednje što vidiš.
Ne sviđa mi se. Nimalo.
Kraljice. -Bez vatre.
Bez vatre!
Sve je u redu.
Šta će se desiti ako se Freja dokopa ogledala?
Zar ne misliš da treba da porazgovaramo o drugim stvarima? Recimo o nama?
Ne. Šta će se desiti?
Biće nepobediva.
Gde mi je konj? -Pustila sam ga.
Zašto si ga pustila? -Oni su konji, ostavljaju tragove.
Držaćemo se van puta, van tuđih pogleda. -Onda ideš sa mnom?
Ne, ti ideš sa mnom.
Ako će ti biti lakše da tako sročiš, u redu.
Koliko vidim, tvojoj maloj družini neće dobro ići bez mene. -Ne.
Kakvu god moć da ovo ogledalo poseduje, neću dozvoliti Freji da ga upotrebi.
Naći ćemo ga i odneti u svetilište. A onda ćemo se ti i ja
zauvek rastati. Sad...
Pričaj mi o ovome.
Doći ćemo do Kalanovog prolaza do sumraka.
Tamo je pijaca. Možda su prodali ogledalo.
Ako neprijatelj koristi dijamante za strele,
nije im neophodno da prodaju ogledalo za novac.
Ako ti se ne sviđa moj plan, gubi se. -Šarmantno.
Ti bi takođe mogla da se gubiš,
da iskoristim tvoj elokventno sročen izraz, ali nećeš me se otarasiti.
I dalje si moja žena.
Obmanuti smo. Ledeni zid koji je Freja podigla među nama...
Pokazala nam je ono što je ona želela da vidimo.
Stani. Šta ako sam u pravu?
Zar ne zaslužujemo tu priliku? -Nije bitno.
Opet bi otišao. Ne vidimo istinu jer smo slabi,
jer se nadamo. Ali ne postoji nada za ljubav.
Ljubav se završava izdajom. Da, uvek.
Ne verujem ti.
Ne mrdajte!
To izgleda poznato. -Zamka za patuljke. Tamo bih je postavio.
Da, biće potrebno više od toga kako bi se uhvatio...
Ne!
Šta je bilo? To je bilo neočekivano.
Šta? Skrivena zamka za patuljke je bila neočekivana?
Nisi toliko dobar tragač kao što misliš. -Malo sam bio pometen.
Dorina, uhvatile smo nešto.
Ulov dana. -Bože, ne.
Pažljivo, dušo. Ne želim da ti unakazim to malo lepo lice.
Dobro.
Jebem ti sunce. -Tako znači?
Čak nas ni ne poznaješ. -Šta treba da znam, zdepasti patuljci?
Dođe mi da povratim čim vas vidim. -Začepi, larvo moljca.
Začepi ti, odvratni drkadžijo. -Poljubi me u dupe, pogana rugobo.
Poljubi ti moje, pijani čmaru.
Izvini. -Gospođo patuljak, nemamo ništa protiv vas.
Tražimo ogledalo. -Nemam nikakvo ogledalo.
To je očito. -Dobro. Platićeš mi.
Ne! Dosta više! Reci nam šta želiš.
Volela bih da skineš košulju i šepuriš se oko mene.
Ali pošto si skroman, zadovoljiću se vašim novcem.
Želiš novac. Oprosti.
Samo ovo imam.
Znaš li šta je ovo? -Ogroman dijamant. Nisam slepa.
Odakle ti to? -Ako nas spustiš, reći ću ti.
Dorina! -Stižem, gđo Bromvin.
Pazi na ove.
Ubij patuljke ako postanu lajavi.
Ili ako ti tako dođe.
Nemoj tek tako to da presečeš.
Jesi li žedan? Mogu ti doneti vode, ako želiš.
Da, hvala. Baš bi mi prijala. Ne, ne želim ništa od ljudi poput vas.
Moje ribice, imam predlog za vas.
Primirje? -Primirje? Kad dohvatim rukama tvoj pokvareni vrat...
Da, da. Primirje. -Tvoj dijamant.
Skinuo si ga sa zlatnog koplja, zar ne? -Tako je.
Goblini. -Goblini?
Goblini? Ta stara priča žena ribara.
Očekuješ od nas da u to poverujemo? -Očekujem da stojiš tu
ružan i glup, i da ućutiš.
Goblini su stvarni. Najbolji lopovi na svetu.
I veoma su pohlepni. Probali smo da uhvatimo jednog. -Da.
Kažu da je njihov oklop od zlata. -Gde ih možemo naći?
Nisu daleko. Ima skrivena šuma iznad Dorijske reke.
Na severozapadnoj strani svetilišta.
Kažu da čuvaju svo blago u toj šumi.
Zlato, srebro, nakit, sve dokle ti pogled doseže.
Ako vaše ogledalo sija, biće tamo.
Možemo li pristupiti svetilištu odavde?
Ne znam. Možda. -Hoćeš li nam pokazati put?
Tu dolazi moj predlog.
Niko nije izašao iz te šume živ.
Ali vas dvoje velikih, izgleda da ste lovci. A lovci znaju s mačem, zar ne?
Svi ćemo zajedno ići. Vi uzmite vaše ogledalo.
Ja i Dorina ćemo napuniti džepove plenom onoliko koliko možemo poneti.
Dogovoreno?
Dogovoreno.
Nakon što ubijem ovu dvojicu. -Šta? Ne.
Šta? -Stani. -Zašto?
Šta znam. Sviđaju mi se, pretpostavljam.
Sviđaju ti se patuljci, je li?
Dakle, gđo Bromvin, gde je g. Bromvin?
Mrtav, hvala bogu. -Kako je umro?
Iskopao je oči?
Nastavi da trtljaš pa ćeš saznati.
Izvini zbog onog pre. Popio bih tvoju vodu.
Izgledalo je da si žedan. -Da, bio sam.
Ponekad ožednim ako je toplo ili ako trčim.
I ja. Ili ponekad kad jedem nešto veoma slano,
poput pečenog pileta. -Pileta.
Znam zašto nećeš da pričaš. -Stvarno?
Primećuješ varnice između gđe Bromvin i mene.
Ne znam šta da kažem. Ona je moj tip. -Glasna i besna?
Na to sam navikao, zar ne? -Sigurna sam da ćete imati lep život zajedno.
Da, imali bismo. Ali postoji jedan problem.
Druga žena. Malo viša, ali ne toliko lepa.
Zvuči da je previše pametna da gubi vreme s tobom.
Sećam se kad smo jednom zajedno uhvaćeni u mreži.
To je bilo davno. -Znaš li da si heroj u svakoj priči koju ispričaš?
Jer sam veoma hrabar. Zato ću te spasiti od davljenja.
A kako očekuješ...
Ovde je voda nepredvidljiva. Ne radim to ja.
Provokatoru.
I ti si.
Stigli smo.
Bože. Hajde.
Šta si našla? -Kremen i čelik.
Njihova krv miriše na katran.
Vidiš li? To je zlato. -Jeste.
Goblini ne postoje?
Pogledajte.
Dajte sve od sebe da se ne pokvasite. -Ovo je ludo.
Slavite most koji vas može prebaciti preko.
Ubij...
Poubijali su se između sebe. -Kao i kraljičina armija.
Šta sad?
Uzećemo ono zbog čega smo došli. Nek bude pokriveno.
Ne gledajte u njega.
Dođavola!
Ogledalo! Pokret!
Teško je! -Ništa ne vidim. Guraš me!
Hajde! -Ništa ne vidim. -Nema potrebe da vidiš. Ja vidim napred.
Pazi gde gaziš! -Nakrivite ga!
Klima se. -Očito se klima. Umukni!
Jesi li videla?
Nikad ga nisam skinuo.
Vreme je da idemo, ljubavi.
Beži!
Nosite ogledalo u svetilište.
Dođite!
Ne.
Treba mi vatra. -Hajde.
Nemoj da si promašila.
Nikad ne promašujem.
Spasao nas je.
Erik.
Plačeš li?
Treba što pre da se otarasimo tog čuda.
Svetilište je na dva sata. Predlažem da pođemo večeras.
Biće pun mesec. Dosta svetlosti. -Ne.
Ne znamo šta vreba u mraku. -Slažem se.
Ma idi begaj. Ništa nas ne može srediti.
Tako je. -Ja sam vas sredila u krčmi.
I ja sam.
Ujutru onda.
Laku noć.
A nakon svetilišta, rudarski grad patuljaka.
Prodavci nakita i zlata, stalno kupuju. Ja i Dorina ćemo se đavolski obogatiti.
Gde je ona?
Gde je Dorina? -I Najon?
Vidi ti to.
Harpijo.
Ovo je žavornjak.
Dobar je za hemoroide i zubobolju.
A ovo čemu služi?
To je samo običan cvet.
Lep je. -Ti si lep.
Ja? -Da. -Ne.
Ako tražiš zahvalnost, imaš je.
Ali ništa više.
Šta da uradim?
Misliš da zavisi od tebe. -Ne.
Šta moraš izabrati, šta moraš uraditi.
Da samo čekam da muškarac prođe test? A prošao si.
Sad treba da te volim?
Ali ne volim te.
Ja biram u svoje ime, ne ti.
Pusti me.
Ne mogu. U životu i smrti, nikad te neću napustiti. -Pusti me!
Sara, prestani. -Sara koju si voleo je mrtva.
Čak se ni ne sećam kako je izgledalo biti ona. -Nismo tražili naše grehe.
Nismo tražili ovakav život. -Erik, učinila sam...
užasne stvari.
Neoprostive stvari. -Znam.
I ja.
Ali možda nas dvoje nismo dostojni opraštanja.
Nek to drugi sudi.
Ali dostojni smo jedno drugog.
Erik...
Ubij...
Bliže...
Ubij...
Da...
Da, da...
Ubij u moje ime. -Šta to radiš?
Jesi li bila iskrena?
Erik... -Moje srce je tvoje, tako je oduvek.
Ali ako je ovo igra...
Okončaj je sad.
Jesi li bila iskrena?
Lovče, šta je ovo? -Samo hrabro, brate.
Erik.
Moj Erik. Nedostajao si svojoj kraljici.
Ti nisi moja kraljica, Freja.
Uvek ću biti tvoja kraljica. Zar ne, Sara?
Napustio si je, Erik.
Ali ja nisam.
Spasila sam je očaja.
Pretvorila sam je u vrh mog koplja, moj kaljeni čelik.
Uništavala je kraljevstva
i bacala muškarce poput tebe na kolena.
Ona je sve što ti nisi. Samo je trebalo
da ti je pošaljem i ti si je odveo pravo do ogledala. Kako je to jadno.
Šta su oni? Patuljci.
Poput dece su. -Nismo ni približno deca, kučkasta kraljice.
Divno.
Donesite mi ogledalo. -Prvo ćete morati mene da ubijete.
Ne. Neću.
Dorina, ne!
Znao si, zar ne? Znao si da će te izdati
a ipak si je poštedeo.
Jesi li konačno naučila moju lekciju?
Stvrdni svoje srce, Kraljice zime. Zakopaj svet u ledenom grobu.
Šta god uradila, ljubav će preživeti.
Možda si u pravu.
Hoćemo li to otkriti?
Ubij ga.
Mrtav je? -Mislim da jeste.
Šta ćemo da radimo? -Izvuci je.
Hajde.
Jedan, dva... -Brzo!
Dođavola, kakva bol! -Ne mogu da verujem. Promašila je.
Nikad ne promašuje.
Jesi li poludeo? Izdala nas je.
Erik, ona nije Kupidon.
Sumnjam da je strela u grudi izraz njene ljubavi. -Ne, ne.
Odvija se grandiozan plan, prijatelju, i sve ga jasnije vidim.
Povreda glave. Broj osam.
Nikad ne promašuje.
Dvaput sam bešnja od tebe.
Dorina je bila jedini prijatelj koji sam imala na ovom svetu.
Ali moraš da se suočiš s činjenicama. Sara nije na tvojoj strani.
Ne treba da veruješ u ono što ja verujem. -Kako će nam ovi pomoći?
Daću ti nagoveštaj. Nećemo mi da ih nosimo na leđima.
Šta ćeš da radiš? Pratićeš ih sve do smrznutog severa?
Suočićeš se sa zlom čarobnicom i njenom čitavom armijom? -Da.
Dobro. Računaj na mene.
Tal, smesti patuljke u galeriju i donesi ogledalo na moje sveto mesto.
Dobro došla kući, Sara.
Freja.
Priđi.
Reci reči.
Izgovori reči.
Godine mogu biti okrutne
za one koji bitišu sami.
Kad pogledam u ogledalo,
vidim u šta se mogu pretvoriti.
Da.
Ogledalo, ogledalo na zidu,
ko je najlepša od svih?
Ne odmiče se od mene.
Postavila si pitanje i ogledalo je odgovorilo.
Ravena, kako? Zar nisi mrtva?
Da.
Ne.
Nešto između.
Postala si veoma bukvalna, Freja.
Najbolje od svih treba da znaš
da je to samo sud.
Ostavila sam svoje telo. Ušla sam u ogledalo.
I tamo sam ostala.
Postala sam deo njega, zarobljena,
dok me ti nisi oslobodila.
Mnogo toga moramo uraditi, sestrice.
S tobom i tvojom armijom uz mene,
povratiću još jednom svoje kraljevstvo.
Snežana će klečati preda mnom.
Preklinjaće za milost.
A onda ću joj iščupati srce.
Malo je više nego što sam zamišljala. -Koji je plan?
Imaš plan? -Da.
Je li dobar? -Ne.
Ali je jednostavan. Freja će biti na svom svetom mestu, ispod zvonika.
Spustiću se odozgo. Naći ću je i ubiti.
Šta ja s Najonom i Dorinom?
Neko iznutra će mi pomoći da ih nađem. -Ko? -Vi.
Dala si mojim lovcima naređenja.
Bolja naređenja.
Sutra ćemo napasti u dva talasa. Bočni manevar.
Pretpostavljala sam da ćeš se složiti. To je veoma efikasna taktika.
Ovo je moje kraljevstvo. -Jesi li nešto rekla?
Ovo je moje kraljevstvo. -Naravno da jeste.
I uvek će biti.
Nikad ne bih dovodila u pitanje sestrinu vladavinu.
Ali van ovih zidina
je moje kraljevstvo.
Moja teritorija.
Nemoj zaboraviti šta mi duguješ.
Zahvaljući meni si to postala.
Hajde! Kreći se!
Nastavi. Bez zastajkivanja.
Nije kriva moja sestra, gospodine.
Udarena je kamenom u lice kao beba.
Vas dvoje, pođite sa mnom.
Jesi li morala toliko jako da ga udariš? -Umukni.
Veoma je težak. U redu.
Stavićemo ga ovde. Zametnućemo tragove.
To je veoma traljavo odrađeno.
Ovo je najgori plan u istoriji.
Moja deco...
Za ovaj dan ste rođeni.
Suočićete se s armijom ljudi koja nije izgubila rat.
S ljudima koji...
Koji su zaboravili
šta je strah.
Opet ćemo uterati strah
u Snežaninu armiju. A njihove zemlje biće moje, a njihova deca...
Njihova deca...
Jer ja sam kraljica.
Ja sam kraljica.
Za ovo sam vas obučila. Za ovo sam vas odgajila.
Za ovo sam vas takve stvorila.
Zdravo, Erik.
Nedostajao si mi.
Straža!
Zašto? -Zašto?
Vole se.
Smrde na ljubav.
Zar ovo nije tvoje kraljevstvo? -Jeste.
Zar nemaš zakone? -Imam ih.
Onda koja je tvoja presuda?
Smrt.
Izdajice! -Koga smo izdali?
Vašu staru kraljicu? Vašu novu kraljicu?
Prekršili ste zakon. -Zakon?
Jeste li zaboravili one koji su vas voleli? Svoje majke, očeve.
Koji zakon su oni prekršili? Ljubav vas neće oslabiti.
Ona mi je jedino dala snagu.
Tal, zar se nismo borili jedan pored drugoga? Bili smo deca!
Braća i sestre. Zar se nismo voleli? Bori se uz mene.
Ako umreš, umri zbog nečeg što je tvoje.
Zašto bi promenila kurs, Freja? Lagala si nas, a sad lažeš sebe?
Tišina! -Zašto nas nisi onda ubila?
Umesto toga slomila si mi srce i okrenula Saru protiv mene.
Lepa.
Vidiš, lovče...
Ljubav ti ne spasava život. To znam.
Već sam bila mrtva.
Žao mi je. Mnogo mi je žao.
U životu i smrti zajedno.
Uz tebe sam! -I ja. -I ja.
Nemoj!
Nazad.
Ništa te ne može spasti, lovče.
Samo je bol preostala!
Ravena, prestani! Prestani!
Dosta!
Ne smemo ostaviti ogledalo. -Onda se popnimo.
Mislila sam da sam te oslobodila slabosti.
Mislila sam da sam te ojačala.
Ali ti si jadna kao što si oduvek bila.
Jesi li poludela?
Kako si me to ojačala?
Kako si me oslobodila slabosti?
Šta si uradila?
Ne moram ti ništa reći.
Ali hoćeš. Sama si rekla,
ti si nešto između ovog sveta i ogledala.
Ja sam te dovela ovde.
Meni si se obavezala.
Reci mi istinu.
Ogledalo, ogledalo na zidu,
ko je najlepša od svih?
Vi, kraljice, ali ne još zadugo.
Vaša sestra drži bebu u naručju.
Ćerku.
Izrašće u još lepšu od vas.
Ne možeš tražiti tako nešto od mene. -Ja ništa ne tražim.
Ja sam samo odraz. A vi...
Vi ste već odlučili.
Ubij.
Ubij u moje ime.
Volela sam je.
Volela sam tebe.
Zato sam jača od tebe!
Ostavi na miru moju decu!
Izvini. Izvini.
Ubila sam ti ćerku
i oslobodila najveću moć koju si imala u sebi.
Moć koju si protraćila na jeftinu sentimentalnost.
Zar si mislila da ne želim dete? Zar si mislila da ne želim ljubav?
Ali takve stvari mi nisu bile suđene.
Imam važniju misiju!
I dalje veruješ
da ljubav sve pobeđuje?
Možda ne sve.
Samo tebe. -Jesi li spreman, lovče?
Da.
Kako ste srećni.
Hajde.
Stani.
Dobro sam.
Jesi li dobro? -Jesi li dobro? -Da. -Da.
Pogledajte, sunce!
Nekad, tamo živeše prelepa kraljica,
čije srce beše slomljeno na pola.
Ali iako zakopana ispod leda i snega,
ljubav preživljava.
Nemoj ni da si pomislio. -Dobro.
Tako lako ćeš odustati?
Kako si glup.
Severne zemlje bile su slobodne
a Snežanino kraljevstvo je bilo bezbedno.
Neke bajke se ostvaruju,
ali nijedna se stvarno ne završava.
Preveo: Bambula
filmclub.tv