www.titlovi.com
Dušo? Da li si videla moju čekovnu knjižicu?
Dole, u dnevnoj sobi.
Dušo, da li si dobro? - Dobro sam.
Izvešću psa u šetnju.
Fina kancelarija.
Fina porodica.
Izvini što te uznemiravamo u ovo doba noći, ali...
Imamo mali problem.
Tvoj šef mi duguje novac. Mnogo novca.
I došao sam da pokupim novac.
Ja sam samo računovođa. Ništa ne znam.
Nema potrebe da išta znaš.
Osim šifre sefa.
Znaš kombinaciju, zar ne? - Da, da.
Savršeno. Molim te.
Ulazi unutra.
Ovde 3105550199. Ostavite poruku.
Zdravo prijatelju moj. Ovde Malankov.
Došao sam u tvoju kancelariju da pokupim svoj novac.
Kakvo razočarenje da vidim da nije ovde.
I ostavljam ti ovde nešto zauzvrat.
Kao podsetnik.
Ne mogu više da čekam.
Pozdravi porodicu.
96 sati: U begu
Preveo: Bambula
Simpatično. - Da.
Koliko je stara?
Bez obzira koliko god imale godina, prijatelju, uvek će biti naše bebe.
Istina. Hajde, rmpalijo.
Hvala.
Srećan rođendan. - Tata.
Rođendan mi nije čak ni za 3 dana. - Uvek kažeš da sam baš predvidljiv.
Hteo sam malo da prodrmam stvari, da učinim da budem manje predvidljiv.
Izvini. Uđi.
Čaše za šampanjac. - Znaš mene.
Zašto bih imala čaše za šampanjac?
Ili džinovskog plišanog medu. - Čuo sam to.
Neprikladno? - Mislim da...
Nije, da imam sedam godina. - Mogu da ga vratim
ili možeš ga sačuvati dok ne budeš imala 7-godišnju devojčicu.
Nije smešno.
Ćao, dušo. Dušo... - Ćao. Gledaj ko je ovde.
G. Mils. - Zdravo, Džimi.
Kako ste? - Dobro. Ti?
Znate. Ćao. - Ćao.
Ako imate nešto da razgovarate kao otac i ćerka, mogu da...
Ne, samo sam svratio. Mislio sam da uradim nešto nepredvidljivo.
Kim uvek potencira koliko sam predvidljiv. - Smešno je
kad to ona kaže, ako ćete da pričate o predvidljivosti.
Nisam predvidljiva. - Ne zezaj.
Svakog dana odlazi u istu radnju kod kampusa.
Svakog jutra pre časova kupuje jogurt od breskve. - Prestani.
Četvrti od pozadi, ne peti, ne treći. Jer četvrti ostaje hladan,
ali ne previše hladan, kad ga pije između predavanja.
Još je hladan. Znam. Isto bih uradio.
Da, gen opsesivno kompulsivnog poremećaja. - Čemu šampanjac?
Prerođendaska proslava. - Fino. - Ako ti ne smeta,
mislim da je malo rano za otvaranje boce.
Da, nema problema. Staviću je u frižider.
Šta je to bilo? Panda?
Strava je. - Napuštam vas. - Tata, nemoj...
Ne moraš da ga nosiš. Osećam se loše.
I treba da se osećaš loše. Zameniću ga za nešto manje predvidljivo.
Volim te. - Pozdrav, Džimi. - Ćao.
Dušo. Nešto nije u redu? - Sve je u redu. - Sigurno?
Volim te! Tata
Kako je prošlo? - Sjajno. Fantastično.
Nije moglo bolje. - Kapiram da panda nije bio pun pogodak?
Pazi šta pričaš, sedi pored mene.
Kad je odrasla, Lenor? - Znam. Sve tako brzo prolazi.
Gde si? - Idem kući, da pravim večeru.
Voleli bismo da nam se pridružiš. - Vama?
Meni i pandi.
Ja... Odložiću to za drugi put, ako se ti i panda slažete s tim?
Obojica se slažemo. Vidimo se. - Vidimo se.
Znam šta misliš.
Zadrži to za sebe.
Ćao. - Leni. Predomislila si se. - Da. Ostavio si otvorena vrata.
Uđi. - Dobro.
Ne smetam... - Naravno da ne, spremam večeru. Piće?
Da. Molim te.
Hvala što si svratila.
Živeli. - Živeli.
Izgledaš nervozno. - Da. - Šta je?
Stjuart i ja... Pokušali smo sve.
Terapiju, savetovanje, zajedno, odvojeno.
On hoće da to uspe, stvarno.
A ti? - Znam da ga povređujem.
Jednostavno više ništa ne osećam.
Mrzim to. Mrzim što ništa ne osećam. Mrzim što sve radim mehanički.
Jedino što osećam je da sam zarobljena.
Imam najgori ukus za muškarce. - Hvala.
Bože. Izvini.
- Nema veze.
Znaš li o čemu fantaziram? - Plašim se da pitam.
O nama. - Stvarno?
Čim me obuzme krivica, osećam se kao govno.
Da li sam zbog toga loša osoba, udata sam za jednog muškarca
a fantaziram o drugom?
Zbunjena, možda. Loša, nisi.
Mora da misliš da sam luda.
Ako jesi, Leni, nisi jedina.
Leni.
Izvini. - Ne.
Ja sam taj koji treba da se izvini, nije da ne želim to,
ali veruj mi, dok ti i Stjuart ne raščistite situaciju,
mislim da bi ovo donelo veću štetu nego korist.
Za sve nas. - Zašto moraš biti toliko častan?
Veruj mi, trenutno ne bih voleo da jesam.
Idem ja. - Stani.
Uzmi. Za dva dana idem iz grada na mesec dana zbog posla.
Ako osetiš potrebu da odeš negde da budeš sama...
Upotrebi ga. - Hvala.
Ali ozbiljno, u pitanju je novac, biće zabavno. - Znam.
Ne mogu ići, Seme. - To je posao za četvoricu.
Ne možemo to odraditi bez tebe. - Znam. Znam.
Ali nekoliko stvari je iskrslo.
I nije mi ugodno da budem odsutan mesec dana trenutno.
Kim? - Nije u pitanju Kim.
Moraš da se okaneš toga. - Moraš. - Lenor je odrasla žena,
može da se brine o sebi. - Više joj nisi muž.
Ali ona mi je prijateljica. - Mislim da treba popričaš s nekim o tome.
S psihijatrom možda? - Zašto bih išao kod njega kad imam vas?
Pravo zboriš. - Može li neko da skloni zastavicu?
Ćao, Kim. Šta se radi? - Još malo.
Hoćeš da je izvadim? - Ako ti nije teško. - Naravno. Kad?
Hajde. - Dobro, dušo. - Hajde. - Dobro, važan trenutak.
To je dobar...
Ovo je neočekivana čast. - Da.
Treba mi savet. - Dobro. Reci.
To nije nešto što sam planirala...
Niti sam uopšte pomišljala na to...
Ikad. U svakom, slučaju, treba mi tvoj savet.
Polaskan sam. - Bože. Izvinite.
Prestani! - Jadna žena, on će biti veliki problem za nekoliko godina
pazi šta ti kažem.
Šta si htela da me pitaš?
Štene. - Štene? - Da, mislila sam da nabavim štene.
Odakle? - Moj prijatelj je našao jedno iza zgrade.
Pokušavamo da mu nađemo dom, objavili smo to na Fejsbuku
Ali niko se još nije javio. - Hoćeš da znaš šta ja mislim?
Da. - Hoću da kažem...
To je puno posla, odgovornosti.
S tvojim stilom života, kakav je trenutno, koledž...
Za štene uvek moraš da si tu. Da ga hraniš, šetaš. - Da.
Isto je kao da imaš dete.
Da li ste pogledali meni? - Još ne. Dušo? Sačekaću.
Stjuarte. - Ćao, Brajane.
Šta ovde radiš? Sve je u redu?
Da. U redu je.
Možemo li da porazgovaramo unutra? - Da, naravno.
Pravio sam kafu. Mleko, šećer?
Oboje, molim. - Dobro.
Mleko, hladno ili toplo? - Hladno.
Kako ide posao? - Znaš. Nekad dobro, nekad sjajno.
Da. Jedna ili dve kašičice šećera? - Dve, molim.
Izvoli. - Hvala.
Izvini što ti dosađujem ovoliko kasno, ali mislio sam da je učtivije
da ti kažem šta imam, lice u lice,
kao muškarac muškarcu, da tako kažem.
Znam da ti je Lenor pričala o problemima koje imamo.
Ti si dobar tip, Brajane, gotivim te, ti si pošten tip.
I slušaj, ne optužujem te ni za šta, ali...
Lenor i ja, ako će naš brak da funkcioniše...
To neće moći s tobom između nas.
Stjuarte, nema ništa između Lenor i mene, osim što delimo Kim.
Nisam rekao da je bilo nešto.
Delite ćerku, i pokušao si da budeš najbolji otac što možeš,
pod datim okolnostima.
I kao deo toga, to znači da vas dvoje razgovarate i ostajete u kontaktu.
Ali, ipak moraš da prestaneš da viđaš moju ženu.
Dok ne sredimo situaciju. - Da li zna da si ovde?
Nije važno da li zna ili ne, u tome nije stvar.
Tražim da prestaneš da viđaš moju ženu. Možeš li to?
Mogu.
To je sjajno. Hvala.
Znaš, moram ići za Vegas večeras,
imam poslovni sastanak sutra. Ne bih voleo da brinem o...
Znaš? - Da. - Hvala. Stvarno to cenim.
Moram da te vidim. Hitno. Đevreci?
Molim te.
Četiri đevreka i krem-sir, molim.
Pažljivo, veoma su topli. - Hvala. - Prijatno. - Čuvaj se. - Hvala.
Ima li koga?
Leni?
Leni? Leni?
Bože, Leni, probudi se.
Hajde, hajde! Hajde! Leni!
Ni makac! - Ne mrdaj!
Ne idi prema nožu! Diži ruke i skloni se!
Gospodine, odmaknite se! - Nisam ovo uradio. - Ruke gore! Smesta!
Polako.
Ruke gore. - Slušajte me. - Na pod! Smesta!
Slušajte me. - Na pod! Smesta! - Slušajte me! - Na kolena!
Smesta!
Podigni ruke uvis! Ruke gore!
Ruke gore! Više! Više!
Nisam ovo uradio.
Sranje! Ulazim!
Eno ga!
Požuri! Ide prema zapadu!
Ide na sever. Šaljite pojačanje.
Stani!
Spazio sam osumnjičenog!
Vi uđite unutra, ja ću iza!
Policija!
Vrata su zaključana. - Samo što sam ga video unutra. - Sranje!
Čisto! Ulazim!
Vidiš li ga negde?
Nestao je.
Prokletstvo, zbrisao je.
Ovde 103. Osumnjičeni je zbrisao.
Da? - Kim, ovde tata.
Gde si? - U maminoj kući, tražim svoj žuti džemper.
Da li si sama? - Stjuart je u Vegasu. Zašto?
Imam nešto da ti kažem. - Tata?
Tata, šta nije u redu? - Desilo se nešto užasno.
I hteo sam da to prvo čuješ od mene.
Tvoja mama...
Mrtva je.
Neko ju je ubio, u mom stanu.
Izgleda kao da sam ja to uradio.
Ne znam zašto, niti ko, ali saznaću.
Slušaj pažljivo, Kim. Šta god da ti iko kaže,
nemoj da im veruješ. - Ne. - Čuješ li me?
Naći ću način da te kontaktiram.
Tata? - Probaj da budeš jaka. - Tata. - Volim te. - Stani.
Moraš ovo da proveriš, u redu?
Naredniče Docler, osumnjičeni je Brajan Mils.
Njegovo? - Njegovo.
Nije njegovo.
Zašto je policija došla ovde?
Anonimni poziv je prijavio vrištanje žene, "Ubija me. Ubija me."
Zove se Lenor Sent Džon. Poslali smo auto na njenu adresu koja je bila
navedena na saobraćajnoj. Ćerka joj je bila tamo,
ali muž je bio u Las Vegasu poslovno. Dolazi prvim letom nazad.
Svedoci? - Istražujemo.
Poziv je došao sa skrivenog broja. Takođe proveravamo i mobilne.
Skinite podatke s oba telefona. Uporedite podatke.
Hoću da znam kad su ovo dvoje ljudi
razgovarali, slali poruke i mejlove. Svaki oblik komunikacije.
Datumi, vremena, trajanje poziva.
Zapakuj to. - Detektive, zapakujte.
Šta nije u redu? - Dobar je.
Trenutno, ovo je i dalje veoma aktivno mesto zločina.
Istražitelji su na mestu zločina celo jutro
ali dosad policija nam još nije rekla šta se desilo u stanu
gde je ranije jutros, otkriveno telo žene.
Brajan Mils je vlasnik stana i bivši muž preminule.
Kao što možete videti... - Ko je to? - Ja.
Na vestima si. - Nisam to uradio, Sem.
Očito da nisi. Da li si dobro? - Moram da nestanem.
Šifra je još ista? - Da, ista je. - Bićemo u kontaktu. - Čuvaj se.
Ovde nam je umakao, gospodine. Tip je ispario.
To je pištolj koji je uzeo jednom od naših policajaca, gospodine.
Imao je pištolj a nije pucao na vas? - Nije, gospodine.
A helikopteri, ništa nisu videli? - Ništa nisu videli, gospodine.
Znam da je dobar. Ali...
Nestati bez traga.
Pomerimo kamionet.
Da li znate zašto je vaša žena otišla da poseti g. Milsa?
Ne znam. Njihov odnos se većinom fokusirao prema njihovoj ćerki.
Ali mislim da je on želeo više od prijateljstva.
Zamolio sam je da popriča sa njim,
i da mu kaže da prestane da joj dosađuje.
Vi mislite da je zbog toga bila tamo? - Ne znam. - Šta to radiš?
Stjuarte, zašto preturaju po maminim stvarima?
Zdravo, Kim. - Gđice Sent Džon. Frenk Docler.
Mils. Prezivam se Mils.
Mogu li vam oduzeti nekoliko minuta, da vam postavim nekoliko pitanja?
Zašto ne tražite ko je ovo uradio umesto što nam preturate po kući?
Imamo ljude na ulici koji traže. Ali da dobijem punu sliku
moram da njemu postavim pitanja, i vama.
Mama je otišla da vidi tatu, ne znam zbog čega.
Verovatno da pričaju o meni.
On to nije uradio.
Nije to uradio. Nema šanse da bi digao ruku na... - Hajde, Kim.
Nemoj!
Voleo ju je.
Samo to znam.
Molim vas. To je moje, to nije čak ni njeno.
Izvinite.
Žao mi je. - Bože. - Hajde da vam odvedemo kući.
Ako se nečega setite, bilo čega...
Možda to nije ništa.
Znate, ono što se desilo u Parizu i Istanbulu pre nekoliko godina
kad je Brajan spasio svoju porodicu. - Naravno.
Mislite da je to povezano s ovim?
Znate, nisam hteo da znam sve detalje, ali
mnogo ljudi je na kraju umrlo a sad ovo...
Kažete mi da imam posla s veoma opasnim čovekom? - Ne.
Ne, Brajan nije opasan. Svet u kojem živi, jeste opasan.
On voli svoju porodicu, ali ima mnogo neprijatelja.
Razumem.
Unesite ga u sobu broj tri.
Garsija će vas odbaciti kući. - Hvala.
Ovaj tip je duh. Sa 21 godinu odlazi u vojsku.
Sa 23 se pridružuje specijalnim snagama.
Onda nestaje. Nema dosije o služenju vojske ni o otpustu. Ništa.
Liči mi na špijunsko sranje.
Dok ne nađemo drugog osumnjičenog, on je naš čovek.
Najlakše ćemo ga naći preko ćerke koju ima s preminulom.
Muž kaže da je prilično blizak s njom.
Posvećen joj je. Držimo je na oku.
Kuda ide, koga zove, s kim razgovara. Hajde da ne zajebemo ovo, važi?
Ovo će nam biti najbolji način da ga nađemo.
Da li je kod nas auto preminule? - Da. Samo što je stigao.
Imamo i njegov. - Dobro.
Garsija, Smit. Potpuna pretraga auta.
Skinite podatke sa GPS da vidite kuda je išao i kad.
Proverite da li se slažu. Vidite da li možemo otkriti šta se dešava.
Samo što je stigao. Tu je i njen. - Idemo onda.
Za mnom.
O čemu se radi? - Neki tip je koknuo bivšu. - Navodno.
Da, navodno.
GPS INFORMACIJE PREUZIMANJE
Nije to uradio u autu? - Ne, u njegovoj kući.
Dobro je, ne mogu to da podnesem posle.
Krv, komade mesa i sranje. Odvratno je.
Koji ćete GPS prvo da odradite? - Njegov.
Onda njen. - Ovamo.
Benzinska stanica Rančo Berego
Šta si čak tamo radila, Lenor?
BENZINSKA STANICA RANČO BEREGO
Izvinite. Inspektor Malori, losanđeleska policija.
Vodimo istragu o nestaloj osobi.
Pitao sam se da li ste videli ovu ženu?
Ne. - Bila je ovde oko 10 sinoć.
Bila sam ovde tada, nisam je videla.
Jedva da sam nekoga videla. Nismo destinacija prema kojoj hrle,
ako znate na šta mislim. - Sali!
Izvinite, dužnost zove.
Amanda!
Izvinite. Inspektor Malori, losanđeleska policija.
Da li su ove kamere funkcionalne ili su tu samo radi predstave?
Rade.
Za mnom. - Imate li snimak od juče?
Nisam juče radio, kolega je radio.
Ako je neko bio ovde, biće na ovome.
Samo pritisnite ovo dugme radi reprodukcije.
Ja ću biti ovde dok vi to pogledate.
Imate probleme s ovim sistemom? - Zakaže ponekad,
stalno govore da će ga zameniti.
Izvinite, da li ste videli ovu ženu?
Trebalo bi da budete usklađeniji. - Usklađeni. Kako to?
Usklađeni u boji? - Ne, jedan vaš kolega je upravo bio i pitao to isto.
Jedan naš kolega? - Da.
On? - Da, on.
Otišao je na benzinsku stanicu.
Ne mrdajte!
G. Mils. Ne mrdajte!
Izađi odavde, druže. - Izađi.
Ni makac! Ostavite to što radite, g. Mils! Sklonite se od stola!
Sklonite se od stola. - Sklonite se od tog stola! Upucaću vas!
Odmaknite se od prokletog stola! Smesta!
Udaljite se jedan korak od stola.
Držite ruke da možemo da ih vidimo.
Ne pomerajte se ni milimetar.
Znate proceduru. Sve što kažete, može i biće iskorišćeno na sudu.
Imate pravo na advokata, kao i da bude prisutan tokom ispitivanja...
Garsija i Smit su ga uhvatili.
Garsija? - Pokupili smo ga. Prosto ko pasulj.
Ako je profesionalac kao što ste rekli, danas mu nije bio dan.
Igra se s vama. - O čemu to pričate? - Gde je?
Gde je? - Iza, u Filipsovom autu. Zašto?
Zaustavite automobile. - Šta? - Zaustavite automobile. Smesta.
Daj bre.
Filipse? - Da?
Naš šef je poblesavio zbog nečega. Samo držite na oku tog tipa. U redu?
Da, dobro. Misle da smo idioti. Neverovatno.
Ponaša se kao da ovo nikad nismo radili.
Docler se ponaša u svom stilu. - Znaš šta je? Lud je za kontrolom.
Ako to lično ne radi, nije srećan.
Nastavi da voziš.
Filipse!
Hajde!
Bože! - Šta koji đavo radi?
Stani!
Idi u rikverc!
Izađi iz vozila!
Vozi!
Zaustavi auto!
Hajde! Izlazi!
Radio, mobilni telefon. - Ovo će se završiti loše po tebe.
Ne budi takav pesimista.
Povezani ste na zaštićene fajlove losanđeleske policije.
Svim jedinicama, šifra 10-29 za policijski auto broj 706. Broj 706.
Spazio sam osumnjičenog.
Tamo. Tamo.
Brže! Brže!
Zaustavi se!
Pošaljite pojačanje. Smesta.
Docler. - Dosad sam siguran da znaš ko sam.
Znaš za šta sam sposoban. - Počinjem da shvatam.
Da te pitam nešto, da budem načisto.
CIA operativac? Divizija 6? Divizija 7? Šta je?
Samo treba da znaš da sam nevin. Daj mi dva dana i mogu to dokazati.
Mogu da otkrijem ko je to uradio.
Moguće da ste nevini, g. Mils, ali je na sudu da to odluči, ne ja.
Moj posao je da vas privedem i pustim da zakon odradi svoje.
To je sve. - Srećno.
Imam GPS s telefona. Ide na sever. Da pošaljemo jedinice?
Ne mučite se. Ispario je on.
Ovo je ćorsokak. - Stani, stani.
Hoće da to pogledamo. - Zašto?
Još to ne znam.
Koga čeka?
Ko su ovi tipovi? - Sveca mu. - Ko su ovi tipovi?
Nađite mi specijalistu. Hoću da mi odradi magiju na sigurnosnom snimku.
Odmah. Smesta.
Zdravo. Da pogađam, sudar na 710 Sever.
Velika skupina policijskih vozila na 25 km, idu prema jugu.
Tako se čini.
Ćao. Hvala, Seme.
Hoćeš li mi reći šta se dešava? - Lenor mi je poslala SMS.
Tražila je da odnesem đevreke kod mene. Kupio sam đevreke.
Kad sam se vratio, našao sam joj kola ispred.
I bila je u mom krevetu, s prerezanim grlom.
Bože.
Šta još? - Našao sam lokaciju na GPS-u njenog auta,
za prethodnu noć. Bila je na nekoj benzinskoj stanici, Bogu iza nogu.
Video sam na sigurnosnim kamerama. Bila je oteta.
Šta hoćeš da uradimo? - Skinuo sam sve telefonske zapise,
iz policijskih fajlova, i moje.
Možda ima nešto u njima.
Treba mi analiza ovoga. Njena kosa. Možda se nešto otkrije, možda ništa.
Još nešto? - Hoću da idem na sahranu.
Biblija nam stalno govori da će biti teških trenutaka u životu,
kad osećamo kao da hodamo kroz mračnu i opasnu dolinu,
dolini senke i smrti. Ali reč Božja nam otkriva
da dok prolazimo kroz takve trenutke, Gospod je pastir moj,
na zelenoj paši pase me, vodi me na tihu vodu.
U ime Oca, Sina i Svetoga Duha.
Držiš li se?
Tamo. Daj mi zvuk s te lokacije.
Tačno tamo. - Kim, mnogo mi je žao.
Ako postoji nešto što možemo učiniti...
Zdravo.
Tu smo da ti se nađemo, znaš to, zar ne?
Ćao, dušo. - Ćao.
Samo hoću da idem kući.
Čuo si to? Čuo si taj klik?
Da, imam ometanje od negde.
Slušajte, eto ga opet.
Ćao. - Zdravo. Dušo.
Ometaju nam signal. - Znam. Znam.
Veoma mi je žao. Slušaj.
Biće u kontaktu. Samo se ti drži svog svakodnevnog ritma.
Svog veoma predvidljivog ritma.
Da ih pratimo? - Gubljenje vremena.
Traćenje novca. Ovi tipovi bi umakli i Bogu.
Završili smo. Prekidaj prenos.
Stjuarte, zašto su i dalje policajci ušančeni napolju?
Mislim da je to standardna operativna procedura.
Misle da će se moj tata tek tako pojaviti ovde? Glupi su ili šta već?
Ne znam šta misle. Inspektor Docler je pitao da li nam smetaju,
a ja sam rekao da ne. - Trebalo je da pitaš mene.
Meni smetaju. - Izvini.
A ko je on? - Treba nam zaštita.
Kim, dušo, znam da ti je teško, ali teško je i meni.
Izvini, nisam znala da je to takmičenje.
Nije takmičenje. Molim te, ne mrzi me.
Nisam odgovoran za ono što se desilo.
Ne mrzim te, Stjuarte.
Ali poslednje dve godine, svaki put kad sam pogledala u mamine oči
jedino što sam videla je bol i tuga.
I za to te smatram odgovornim.
Kuda ćeš? - U školu, ako smem.
Imam te, dušo. Imam te.
Zašto me pratiš? - Radi vaše zaštite, gđice.
Zaštite? Od koga? Od mog oca?
Stvarno mislite da bi me moj otac povredio?
Ni tvoja majka verovatno nije verovala u to.
Seronjo!
Ćao. - Ćao.
ISPIJ ME SAD
Bilo šta? - U kampusu je. Hoćete da je pratim?
Da li je prisluškivač aktivan? - Da. - Dobro.
Ostani tamo. I slušaj, ako se on pojavi, tu smo. Šta još?
Otišla je u prodavnicu, popila je neki napitak iz frižidera.
Obaveštavaj me.
Kao što se možda sećate, prošle nedelje
razgovarali smo o disocijaciji i interakciji
između dorzalnih i ventralnih puteva pri prepoznavanju objekata.
Hipoteza je da dorzalni put
podržava motoričku interakciju s objektima
dok strukture ventralnog puta ekstraktuju vizuelnu informaciju
o objektu koji je nezavisan... - Osećam mučninu.
Hvataćeš beleške umesto mene? - Da, naravno. - Hvala.
Drugim rečima, znanje o objektu je reprezentovano u ventralnom putu...
Izvinite, da li možete da mi pomognete oko nečega? - Naravno.
Ova devojka je bila ovde pre oko jedan sat?
Da, jadno dete. - Dolazi često?
Svakog dana. - Šta je kupila? - Isto, jogurt od breskve.
Ali danas ga je popila kod frižidera, mora da je bila žedna.
Imaš li nešto? - Otišla je u školu.
Bila joj je muka na času. Sad je pošla u toalet.
Zovi pojačanje, odmah stižem.
Evo, Kim. Popij ovo. Stavio sam nešto u jogurt da ti izazove mučninu.
Ovo će da je izleči.
Zdravo, dušo. - Zdravo.
Kim.
Tata, ne znam šta da radim.
Trudna sam.
Šta?
Trudna sam.
Tata? - Dobro sam.
Imam nizak šećer u krvi, nisam jeo još od juče.
Pojedi ovo.
Ne brini, prvo pregurajmo ovo,
a onda ćemo smisliti šta je najbolje za...
Treba da se ponašaš prirodno,
ovaj policajac je veoma pametan.
Sve što nije uobičajeno, postaće sumnjičav.
Volim te. - I ja tebe.
Da? - Gde si? - U zgradi za nauku, istočno krilo. Ona je u toaletu.
Ne mrdaj. Čekaj me.
Gde si sad? - Još u maminoj kući.
Počela sam da pakujem njene stvari.
Samo... Ne izgleda mi stvarno. - Znam.
Znam.
Tata...
Stjuart se ponaša veoma čudno. Mora da se nečeg plaši.
Unajmio je telohranitelje.
Bože. Bilo je tako zabavno. Ali znaš šta, ispao je kreten.
Stvarno? - Morala sam sama da platim piće u baru.
Jesam. Nosila sam nešto oskudnije od ovoga. - Stvarno?
Ne znam šta se dešava. - Oskudnije od toga?
Pravi je kreten. - Više neću to da radim tamo.
U potpunosti te razumem.
Bež'mo! Bež'mo!
Šta... Pardon?
Perverznjaku!
Upravo je otišao.
Ona je u kabini.
Ne mogu ti dozvoliti da odeš.
Blokirajte zgradu!
Eno ga. Istočni hodnik. Ne mrdaj!
Pokret!
Požurite! Hajde!
Ovamo! Požurite!
Znam da misliš da mu pomažeš, ali nije tako.
Ne. Ukoliko ne bude u našim rukama,
ne mogu da sklopim kockice šta se desilo.
Neko mi je ubio majku. To se desilo.
To nije uradio moj otac. - Nismo čuli njegovu stranu priče.
Ne možemo to znati, zar ne? - Ja znam.
Ima li još nešto? - Znaš da te možemo uhapsiti zbog opstrukcije istrage?
Uhapsite me.
Ne bih.
Onda ako nećete, mogu li da idem kući?
Naravno. Naravno.
Hvala.
Zanimljiva porodica.
Ne brini. Pobrinućemo se za ovo. Uradi kao što smo planirali.
Pozovi auto. - Kuda ćemo, šefe?
U kuću u Malibuu.
Dobro, hajdemo da se napijemo.
Neću te povrediti, treba mi prevoz.
Ne smeta ti da vozim? - U redu.
Možeš da ideš.
Znaš da kad stojiš u polju s kutijom šibica
možeš imati na stotine zečeva
za kratko vreme tek tako. Znaš li kako? - Ne.
Javite se, svi zečevi? Javite se, svi zečevi?
Da li ti se svidelo?
Ko te je unajmio?
Za koga radiš?
Naglasak ti je sranje. - Za koga radiš?
Pre ću umreti nego da ti kažem.
Đubre!
Šefe, na kapiji su.
Nek uđu.
Idi da prošetaš, treba mi privatnost.
Meni? Meni?
Brajane.
Ne! Molim te!
Ništa od ovoga nema smisla, Stjuarte.
Nadao sam se da mi ti možeš pomoći.
Kako si ti... - Preživeo udes?
Rusi što su me pratili kad sam ja pratio tebe...
Rade za tebe, Stjuarte? - Ne.
Ne znam o čemu pričaš. - Šta znaš?
Jedino što znam je da si mi tucao ženu
i znam da je mrtva. Ne! Ne!
Šta znaš? - Ništa ne znam.
Kunem se, ništa ne znam.
Da verujem u to, ne bismo bili ovde. - Ne!
Ne! Ne!
Malankov... - Šta?
Malankov.
Oleg Malankov. - Ko je Oleg Malankov? - Dugujem mu novac.
Ne znaš ga, nikad neće odustati.
Sve je samo igra za njega. Sve sam izgubio.
Rekao je da će mi ubiti porodicu. - Zašto to nisi rekao policiji?
Pustio si da misle da sam ja ubica. - Bio sam ljut na tebe do đavola.
Obećao si da je nećeš više viđati. - Šta misliš da se desilo?
Otišla je kod mene, taj Malankov ju je pratio do tamo?
Da je nisi viđao meni iza leđa, ona uopšte ne bi bila tamo, zar ne?
Ubili bi je na nekom drugom mestu. Zašto su krenuli na mene?
Jer sam im rekao ko si,
i da ćeš ih naći i ubiti.
Kako bi to bilo zgodno po tebe.
Ja ubijem njih i tvoj dug je obrisan.
Žao mi je, Brajane.
Ali, voleo sam je, moraš mi verovati. Voleo sam je. Voleo sam je.
Evo šta ćeš uraditi. Otići ćeš u policiju,
i reći ćeš im sve.
Ne mogu. Ne mogu. On je lud.
Ne znaš ti njega. Uradi šta hoćeš.
U svakom slučaju, mrtav sam. Mrtav sam.
Ubiju li te, neće povratiti novac.
Ti nisi taj na koga će sledećeg da krenu.
Kim.
Možeš li da mi daš ključeve, molim?
Znaš li u šta se uvlačiš, čoveče? - Da.
Znam. Mogu li dobiti tvoje ključeve i telefon, molim?
Ne smeta ti da staviš ruke na volan?
Ili šta? Šta ćeš da uradiš, upucaćeš me?
Leva ili desna?
Hajde, stavi lisice.
Mnogo hvala.
Tata? Tata?
Idemo, Kim.
Šta se dešava? - Štitim te.
Seme? - Ćao, Kim. U kamion.
Ćao, Kim.
Idemo.
Docler. - Garsija i njegov tim su upravo napadnuti od strane Milsa.
Šta? - Odveo je ćerku iz Sent Džonove kuće.
Zaboga, čoveče. Odmah dolazim.
Ima li nešto? - Ne. Ništa nije izašlo od uzoraka što si mi dao, ali...
Potrajaće neko vreme pretraga. Brajane, ovde ima mnogo podataka.
Šta je to? - Skinuo sam podatke s policijskih kompjutera.
Zbog čega? - Prvo što će pogledati su telefonski zapisi,
da vide da li ima nekih tragova. Moje i Lenorine.
Šta će ti to reći? Da ste ti i Lenor razgovarali međusobno?
Znaš šta? Ne brini ti za to, skoro smo završili s ovim.
Koji je plan? - Plan je da se postaramo
da moja ćerka bude bezbedna. A jedino to možemo,
kako se čini, da eliminišemo ono što joj ugrožava bezbednost.
Malankova? - Bravo, Stjuarte.
Hteo bih da pomognem. - Pomoći ćeš, u redu?
Kao što mamac pomaže da se uhvati ajkula. - Molim?
Počni da pevaš o Malankovu, hoću da znam svaki detalj.
Ko je on? Čime se bavi? Gde živi? Gde radi?
Oleg Malankov.
On je čvrst kao stena.
Služio je u ruskoj armiji kad su izvršili invaziju na Avganistan.
Bio je član Specnaza, to je ekvivalent naših mornaričkih foka.
Nakon kolapsa Sovjetskog Saveza kad su svi grabili šta su mogli,
javila se jaka potreba za ljudima s njegovim setom veština.
Postao je jedan od grabljivaca.
Upoznao sam ga dok sam radio posao s teškom mašinerijom.
Otad, sarađivali smo u brojnim različitim prilikama.
Neki poslovi su se dobro završavali.
Nemam novac.
Poslednji nije.
Šta?
Moja mama je mrtva zbog jednog tvog usranog posla.
Ne, ne, Kim, nije se tako desilo.
Znala sam! Pusti me! - Kim! - On je kriv! Ubio ju je!
Ubio ju je! - Potreban nam je.
Potreban nam je.
Pozovi ga. - Zašto? - Jer ćeš mi ga namestiti.
Obavi poziv, smesta.
Na zvučnik.
Stjuarte. Nedostajao si mi.
Imam tvoj novac. - Imaš ga? Bilo je brzo.
Kako mogu da ti verujem? - Možeš da mi veruješ.
Gde hoćeš da ga donesem? - Nađimo se u zgradi u centru. Za jedan sat.
Važi, za jedan sat. Đubre.
Reci mi kako mu funkcioniše obezbeđenje.
Malankov, radi iz svog stana u penthausu.
Ima privatni lift s dva stražara.
Liftove kontroliše obezbeđenje odozgo.
Čim vide ko je u liftu i dadu odobrenje, poslaće lift gore.
Ispred lifta gore,
nalazi se bezbednosna stanica i još tri telohranitelja.
Dva para vrata, iza drugih vrata je Malankov privatni stan.
Pomozi mi. Imam adresu ali nemam ime.
I pozadi imam puno kvarljive robe.
Idi na prvi sprat i pitaj na recepciji. - Hvala mnogo.
Nema na čemu.
Zdravo, gospodine. - Došao sam da vidim Olega Malankova. - Dobro.
Prijatno. - Hvala.
Izađi.
To je Dolcer. - Javi se, normalno se ponašaj. Ne pravi se pametan.
Halo. - G. Sent Džon, ovde Frenk Docler, gde ste?
Na poslovnom sastanku. Nešto nije u redu?
Brajan Mils je uzeo vašu pastorku iz vaše kuće.
Ja sam tamo sad. - Bože. To je... - Kad dolazite kući? - Krećem odmah.
Trebaće mi jedan sat da dođem. - Gde ste to tačno? - U Malibu.
Slušajte, inspektore, mislim da
nema nameru da je povredi. On je... - G. Sent Džon,
ovaj čovek je glavni osumnjičeni za ubistvo vaše žene.
Njegovi saradnici su uperili pištolje u moje ljude ispred vaše kuće.
Što se mene tiče, on je opasan i mora biti pritvoren.
Ako hoćete mogu poslati auto po vas, ali hoću da ste na bezbednom.
Ne, ne, u redu je. Krećem odmah.
Čekaću vas.
Daj mi lokaciju Sent Džonovog telefona.
Čim sazna da nisi u Malibuu, krenuće ovamo.
Imamo manje od 30 minuta pre nego što se on pojavi.
To je dovoljno vremena za mene. Možeš li ovo, Kim? - Šta treba da radim?
Samo me obaveštavaj, šta god da se pojavi. Hvala, Sem.
Inspektore, snimak benzinske stanice koji ste nam dali.
Fotografije, frejm po frejm.
Lagao vas je za svoju lokaciju. - Kakvog li iznenađenja.
U centru je. - Zovnimo pojačanje. - Važi.
Imamo njegovu lokaciju. Pokret.
Idemo!
Pošli su. - Dobro.
Policija je krenula. - Dobro. Idemo.
Radi onako kako ti je rečeno. Ne improvizuj.
Glupiraš li se, ubiće te.
A ako te oni ne ubiju, ja ću.
Ne znam koliko puta mogu reći "žao mi je".
Dođi, Kim.
Evo.
Docler. - Otkrio sam nešto što će vas možda zanimati.
Polise osiguranja na Sent Džona i njegovu ženu. Obe na po 12 miliona.
Šta kažete na to?
Stjuart Sent Džon, g. Malankov me očekuje.
Šta je u torbi?
Ušli smo.
Dobro, u redu. - Stjuart Sent Džon je čist. Otključajte lift.
Dobro, imam ga.
Kreni. U redu. - Šta se dešava?
Da li je sve u redu?
Pozovi lift.
Idi nazad u kamion.
Bingo. Samo napred.
Stiže.
Idemo. Vreme je za predstavu. Bingo.
Šta se dešava?
Momci?
Idi da proveriš.
Ustani.
Ustani!
Ko si ti, starče? - Ubio si mi bivšu ženu.
Ali nećeš ubiti moju ćerku.
Tvoju ćerku?
Sranje!
Zajebao nas je isti čovek.
O čemu to pričaš? - Stjuart Sent Džon.
Prvo me je obrlatio da ubijem tvoju ženu,
onda tebe. A kad to nije dalo rezultata,
navukao te je da ubiješ mene.
U svakom slučaju, on pobeđuje.
Tvoja žena je bila samo deo poslovnog dogovora.
Kao mnogi pre nje. Na mene je red da izgubim igru.
Dokrajči me. Dokrajči me!
Zaslužujem to.
Da, zaslužuješ.
Moram da te vidim. Nađimo se u 10 uveče kod Rančo Berego. Brajan...
U tvom SMS-u se traži da se mama nađe s tobom
u Rančo Berego one noći kad je umrla. Neko je iskoristio tvoj telefon?
Tata, slušaj.
Tata? - Šta je?
Ne! Seme? Seme? - Kim? - Ne!
Hajde, idemo! Idemo! Hajde, pokret. - Kim?
Ulazi u kola. Idemo, hajde.
Kuda ćemo? - Ulazi u auto.
Još je živ. Nek Hitna dođe što pre.
Inspektore! - Da? - Lift!
Docleru, ovde Smit, mi smo u Malankovoj zgradi.
Mislim da je Mils ovde. - Stvarno? - Da. Proverićemo stan odmah.
Udaljite se malo.
Idemo. Svi ulazite, hajde. Idemo.
Velika verovatnoća je da je još u zgradi.
Pozovite dole, nek zaključaju. Nek niko ne ulazi ni izlazi.
Zaključajte. Nek niko ne ulazi ni izlazi.
U tvom SMS-u se traži da se mama nađe s tobom
u Rančo Berego one noći kad je umrla. Neko je iskoristio tvoj telefon?
Zovite Doclera.
Ovde Santa Monika Avijacija.
Ovde g. Sent Džon. Stižem tamo za 15 minuta. Nek avion bude spreman.
Biće spreman.
Zašto ovo radiš?
Jer su tvoj otac i njegovi prijatelji ubilački manijaci.
Ti si jedno lažljivo govno. - Umukni. - Ubio si je, znam. - Umukni!
Umukni!
Bruks. - Hoću sve podatke o crnom poršeu, tablice 689 MJC6.
Dobro. - Poveži me na telefon u poršeu i locirajte ga.
U redu.
Obradite kalifornijske tablice 689 MJC6. I telefon.
Dolazeći poziv Nepoznat
Javi se.
Primljena lokacija telefona u crnom poršeu. Ide prema zapadu.
Da? - Slušajte, g. Mils, ovde Docler. Počeo sam da sklapam kockice.
Dve polise životnog osiguranja.
Jedna za Sent Džon, jedna za vašu ženu, razumete?
Stjuart je dugovao novac tim Rusima. Mnogo novca.
Onima što su je oteli? - A onda su je prebacili kod mene
i ubili je da me sklone s puta.
Morate da odstupite i dozvolite da ja ovo odradim. Mogu ja to.
Koji je vaš glavni prioritet u ovom slučaju, inspektore?
Da uhapsim Sent Džona i optužim ga za ubistvo vaše bivše žene.
Moj glavni prioritet je moja ćerka.
Izlazi iz auta. Hajde, idemo.
Hajde!
Dobro, idemo sad. Hajde, idemo. - Da, gospodine.
Pista 2, spremni za poletanje.
Hajde, momci, idemo. - Tražim dozvolu za poletanje.
Vidim porše. Ide prema aerodromu Santa Monika.
Hoću sve jedinice u područje aerodroma Santa Monika
da motre na crni porše.
Ne.
Poleći!
Hajde! - Nemam dovoljnu brzinu!
Hajde, brže!
Daj pištolj!
Daj mi prokleti pištolj!
Upucaću te u glavu! Umukni!
Veoma pametno, navući me da idem protiv Rusa.
Svratiš na kafu, uzmeš mi telefon, pošalješ poruku a onda ih obrišeš.
Kako bi tvoji pajtosi podmetnuli Lenorino telo
da izgleda kao da sam je ja ubio.
Svi tvoji problemi rešeni. Sve tvoje brige su okončane.
Ali nije ispalo tako.
Slušaj, Brajane. Stižu.
Ne možeš me sad ubiti.
Je li?
Tata.
Znam da poznaješ mnogo ljudi.
S dobrim advokatom izaći ćeš iz zatvora za nekoliko godina.
A onda ću da krenem na tebe.
Naći ću te,
i obojica znamo šta će se desiti.
Znao sam od početka...
To su bili đevreci.
Bili su topli. Morao sam da se zapitam, kakav to čovek
odlazi po jedan đevrek
vraća se i onda ubija.
Tako da sam uporedio vremenske okvire obrisanih SMS poruka,
koje si skinuo s naših kompjutera,
Što je inače ilegalno, i mogao bih da te uhapsim zbog toga.
Mogao bih. Ali obuzelo me. I uspeo sam da prokljuvim.
Htela je da ga napusti.
Bio mu je potreban novac od polise osiguranja da isplati Malankova.
Niste nam pomogli time što ste bežali.
Mislio je koji je bolji način da se otarasi Malankova
i da zadrži novac od osiguranja,
navlačeći me da ubijem tipa koji bi ubio njega.
Jer je to bio jedini način da zaštitim svoju ćerku.
Zamalo mu je uspelo. - Zamalo.
Dakle, da li smo završili, inspektore?
Naravno. Naravno.
Završili smo.
Možete li ostati u gradu na neko vreme
u slučaju da imam još neka pitanja za vas?
Naravno.
Sad vas dvoje. Razmišljao sam cele noći o ovome.
To je veoma važan izbor.
Ali šta god odlučili vas dvoje, zajedno,
podržavam vas 100%.
I znam da bi tvoja mama rekla isto.
Reci mu. - Tata, pričali smo...
Mislili smo da...
Ako bude devojčica, voleli bismo da je nazovemo po mami.
To bi joj se baš svidelo, Kim.
Preveo: Bambula
Preuzeto sa www.titlovi.com