www.titlovi.com
31. prosinca, 2014. godine,
taksi je vozio kroz San Francisco,
iz Kineske četvrti prema Marin.
Auto je prevozio jednog putnika,
ženu, rođenim imenom, Adaline Bowman.
Trenutni pseudonim, Jennifer Larson.
Ovo je prvo i zadnje poglavlje njene priče.
ADALININE GODINE
Izvinite, morate biti tihi, moj tata još spava, on radi noću.
Uđite unutra.
Ja sam... završio sa bojama i digitalnim printanjem prošlu noć.
Izvukao sam neke crteže sa interneta i isprintao mane.
Vidite, to je nekako moja tajna, prašnjavi biljeg i bez boje.
Nitko neće propitivati taj detalj ni za milijun godina. Pa, zašto 29?
Mislim, da sam na vašem mjestu, sa par godina manje, mogli bi proći...
Vrlo si ljubazan, Tony.
Dobar posao. Zadovoljstvo je poslovati s vama. Ako vaši prijatelji što trebaju...
Zašto ovo radiš? -Molim? -Pametan si dečko, krivotvorenje je kazneno djelo.
$250.000 dolara globe i šest godina zatvora.
Sranje, vi... vi ste policajka?
Ne, ja sam daleko od provođenja zakona koliko god mogu biti.
Samo mrzim vidjeti izgubljeni potencijal, Jeff. -Tony. Ja sam Tony.
Potpisane loptice za bejzbol u tvojoj sobi... naslovljene za Jeffa.
Nemoj postati šlampav, te male stvari te mogu odati.
Dušo, kod kuće sam.
Reese?
Bok!
Idemo.
Svidjet će ti se nova kuća na farmi.
Svježi zrak, hektari i hektari šume, gorski potok.
Opet ćeš se osjećati kao štene.
Jesi li znao da je tvoja pra-pra baka rođena samo par gradova odatle?
I moja je, ne u isto vrijeme, naravno.
Oh, moram ići na posao.
Gradski arhiv, molim. -Možda će potrajati, gužva je.
Onda Californijskom prema Hydeu. -Tamo su radovi na Hydeu.
Zašto ne bi ovim putem prema Golfu, od Golfa prema Bushu, od Busha
do Polka, od Polka do Grovea, i onda me samo ostavite na uglu kod tržnice.
Želite moj posao? -Nikada se ne zna.
Jutro, Jennie. -Jutro. Jutro. -Bok, Kenneth.
Mislili smo da danas nećeš doći, Novogodišnja noć i sve to.
Pa, još uvijek je srijeda, zabava svejedno ne počinje do navečer.
Pa, jesi li sada za malo uzbuđenja? -Naravno, što je to?
Tvoje omiljeno, filmski arhiv, konačno je digitaliziran.
Trebamo malo pomoć da bude spremno za isporuku.
Vrlo rado.
Adaline Marie Bowman je rođena u 12:01 h, 01. siječnja 1908. god.,
u dječjoj bolnici, San Francisco.
Jedino dijete od Faye i Milton Bowmana.
16-tog lipnja 1929. godine,
baš kada se Adaline Bowman i njena majka prestale diviti svodu,
gdje će tri godine od tada radovi biti završeni na Golden Gate mostu,
mladi je inženjer pokazao neobičnu galantnost.
87 dana kasnije, Adaline se udala za Clarence James Prescotta,
u staroj Katedrali Sv. Mary u San Franciscu.
Tri godine kasnije, Adaline je rodila djevojčicu.
Nazvali su je Fleming, po baki od Adelininog oca.
17. veljače 1937. god., 8 radnika i 2 inženjera je izgubilo živote, kada je
skela propala kroz sigurnosnu mrežu tijekom gradnje Golden Gate mosta.
Među poginulima je bio i Adalinin muž.
Deset mjeseci nakon muževe smrti, Adaline je vozila na sjever prema
roditeljskoj kolibi, gdje ju je čekala njezina petogodišnja kćer Fleming.
Kada se je nešto jako neobično dogodilo, nešto gotovo čarobno...
Pao je snijeg u Okrugu Sonoma, California.
Uranjanjem u ledenu vodu, izazvalo je Adalinino tijelo
anoksičnom refleksu, odmah je prestala disati i usporilo joj rad srca.
U roku od dvije minute, temperatura Adaline Bowman
pala je na 30 stupnjeva...
Njeno srce je prestalo kucati.
U 20:55 h, udarila je munja u vozilo i tako ispraznila
bilion volti elektriciteta i tako proizvela 60.000 ampera struje.
Taj efekt je imao tri značaja.
Prvo, naboj je ponovno pokrenuo srce od Adaline Bowman.
Drugo, ona se je trgnula iz anoksičnog stanja,
izazivajući tako da napravi prvi udah u dvije minute.
Treće, na temelju Von Lehmanovom načelu
kompresije elektrona u deoksiribonukleinskoj kiselini,
koja će biti otkrivena 2035. godine,
Adaline Bowman će od sada biti imuna na razaranje vremena...
Više nikada neće ostariti ni dana.
Kako su godine prolazile, Adaline je pripisivala svoj nepromijenjeni
izgled kombinaciji zdrave prehrane,
vježbi, genima, i dobroj sreći.
Adaline? -Miriam, bok.
Bože, ni malo se nisi promijenila. -Oh, to je vrlo lijepo što kažete.
Fleming, ti si sva odrasla.
To stalno govorim mami, ali ona mi ne vjeruje.
Žao mi je, ali stvarno moramo ići. -Ali vi izgledate kao sestre.
Bolje stanite, ili će to otići u moju glavu.
Kako je to moguće? -Nova krema za lice iz Pariza.
Napravljena je od mliječne pčelinje matice.
Dobro, draga. Pa-pa, drago mi je što sam vas vidjela.
Akcija je bila potrebna... samo tjedan kasnije, u tihom prigradskom životu,
Adaline je bila zaustavljena za manji prometni prekršaj.
Gospođo, ovdje piše da ste rođeni 01. siječnja 1908. godine.
Tako je. -To bi značilo da imate... 45 godina? -Da.
Gospođo, ovo ću zadržati.
Kada dođete u postaju po ovo, molim vas da donesete rodni list.
Rado ću, pozorniče. Da li je sutra ujutro u redu?
Naravno.
Adaline se preselila u S. Francisco gdje je dobila posao u medicinskoj školi.
Tamo je koristila svaku priliku da istražuje svoje stanje.
Nakon godine intezivnog učenja, Adaline Bowman je primorana suočiti se
s činjenicom da nema nikakvog naučnog objašnjenja za njezino stanje.
Da li ste član komunističke partije ili ste bili član komunističke partije?
Adaline?
Žao mi je, imate pogrešnu osobu.
Iz FBI-a smo, gđice. Bowman.
Postavili bi vam par pitanja, ako vam ne smeta. -Zašto? Nisam ništa učinila.
Dobra sam Amerikanka, kako se usuđujete gnjaviti me na poslu.
Neće vam to pomoći, gđo. Nemamo podatke o vašem boravku. Ovuda, molim vas.
Ništa ne brinite, gđice. Bowman, samo ćemo primjeniti neke testove na vama.
Ako te netko pita, reci da sam u Europi na odmoru, i da se neću nikada vratiti.
Sljedeći put kada se vidimo, imati ću novi identitet.
Uvijek ću ti biti majka, ti ćeš me samo morati predstavljati kao prijatelja.
Mama, ne. -Mora tako biti... evo ti.
Da osigura slobodu sebi i kćeri, Adaline se nastavila kretati,
mjenjajući ime, stanovanje, i pojavljivanje svako desetljeće,
i da nikada ne kaže niti riječ o svojoj sudbini ni živoj duši.
U sedam tjedana, kada je zauvijek nestala Jennifer Larson,
i Susan Fleisher se nastanila na udaljenoj farmi u Ashtonu, Oregon,
Adaline Bowman, uz jedan trenutak slabosti
zadržat će svoje zavjete sljedećih 60 godina.
Halo, Regan. -Amanda, nećeš me ostaviti na cjedilu, zar ne?
To si me pitala i lani, zašto mi ne vjeruješ?
Samo ne mogu vjerovati da nemaš bolju ponudu. -Nemoguće.
Pokupit ću te oko 8? -Zapravo, to je razlog što te zovem.
Grand Hotel s Nob Hilla šalju auto po mene.
Vidi ti nju. -Bila si tamo za N. Godinu? -Samo jednom, prije puno godina.
Pretpostavljam da je dosta otmjeno.
Pa, bolje je idem onda, vidimo se uskoro.
Pozdrav, Regan.
Jesi li gladan?
Ne?
O, samo želiš izaći večeras sa mnom, zar ne?
Žao mi je kompa, to je ženska večer.
Avery, ako ne makneš ruku s mog koljena...
Moje obe ruke su na stolu, Adaline.
Hvala vam.
Sretna Nova Godina. -O! Hej, Amanda.
To si ti pljeskala, zar ne? -Kako si pogodila?
Imaš manire. -Nas dvije smo posljednje.
Hej, uzmi čašu. Reci mi, što sam propustila?
Ne puno, samo sretno ćaskanje. Smiješno je, nije važno koliko godina imaš,
na Novogodišnju noć se osjećaš kao da je sve moguće.
Čemu se nadaš? -Kao i uvijek, pravoj ljubavi. Kako je s tobom?
Da živim ovu godinu kao da mi je zadnja.
Nikad ne znaš, mogla bi biti u našim godinama.
Dakle, dovraga i sve, neka živimo.
Čuvaj se, neženja na 3 sata, moramo ga malo razbuditi.
Kako izgleda? -Smeđa kosa, ledeno plave oči, srednje 30-te.
Koliko će ih biti s tobom koji izbacuju moje bebe? -Ovdje je.
Dobra večer, dame. -Dobro došao u grad pantera.
Znam, ne izgledamo ni dana starije od 28, ljubazni ste. Kako se zovete?
Dale... Davenport. -Dale je slikar.
Stvarno? -Da, gladujući umjetnik. Jer ne prihvaća pomoć svoje obitelji.
Žao mi je, jesmo li se upoznali? -Ne, ne, samo Cartierov sat, onaj od prvih.
Pretpostavljam da vam je ostavljen nasljedstvom od djeda.
Od prandjeda, ali kako znate da slikam?
Ruke su vam prekrivene bojom. To je bilo lagano.
Pa, Picasso, sjedni, častit ćemo te s pićem.
Naravno. -Sretna Nova Godina. -Sretna Nova Godina.
Hvala vam.
6, 5, 4...
3, 2, 1...
Sretna Nova Godina!
Halo. Hvala ti, dušo.
Ne, ne, ne moraš pjevati.
Molim te, molim te, nemoj pjevati, već sam imala dosta rođendana.
Gdje si ti?
Nisi uopće išla vani?
Pa, ne krivim te.
Vrijedi li još za sutra?
Odlično, u redu, naspavaj se. Volim te.
Laku noć.
Tko god je on, nadam se da ima jako dobar izgovor.
Oprostite, nisam vas htio uplašiti. Samo... nema li neka vrsta tradicije,
ako ste sami na Novogodišnju noć, da morate poljubiti stranca?
Dovraga, čuli ste to već prije.
Samo jednom, od mladog Bing Crosbya... tipa.
Sretna Nova Godina.
Prestara sam za ovo. -Ne, nemoj otići.
Nazvat ću te sutra i reći ćeš mi što sam propustila. Volim te. -Bok, draga.
To će me naučiti da ne stavljam ruku gdje joj nije mjesto.
Nešto mi govori da neće.
Znate, to je bio riskantan potez.
Što to? -Da se nisam predstavio prije nego odete.
Ja sam Daredevil. -Ellis, drago mi je.
Kao otok? -Niti jedan čovjek nije.
Ja sam Jenny. -Kao pjesma?
Ne? "Reci da sam umoran, reci da sam tužan",
"Reci da su mi zdravlje i bogatstvo utekli, da sam ostario, ali dodaj, "
Jenny me je poljubila."
Tko je to napisao? -Neki romantičar, bar mislim. -Ne, nisi siguran.
Zapravo, jesam, ali ne želim ispasti nekakva sveznalica.
Šteta, Ellie, ja obožavam sveznalice.
Pa, kamo si krenula?
Na neko mjesto s boljom hranom... moj stan. A ti?
Natrag na zabavu. Baš sam htio provesti 27 katova s tobom.
Pa, to je bio riskantan potez. -Što?
Ostaviti svoju pratnju na katu. Nadam se da je vrijedilo.
Što to pričaš? -Ma daj, ta lijepa žena u plavom.
Završava li njeno ime na "kova"?
Ne, njeno ime je Agnes Boggs.
Njen ujak je kuhar, dao sam mu do znanja da ti se svidjela hrana.
I ona nije moja pratnja.
Taksi, gospođo? -Da, molim, hvala vam.
Laku noć. -Samo ću čekati s tobom.
Tako da saznaš gdje živim?
To pojednostavljuje gdje mogu poslati cvijeće.
U redu, hvala ti, snaći ću se.
Zbogom, bilo je pustolovno upoznati te.
Hvala vam.
Čekaj!
Eto te ponovno, stavljaš ruku tamo gdje joj nije mjesto.
Kako ćemo ostati u kontaktu? -Sretna Nova Godina, Ellis.
Hvala vam, gospodine.
Kasnim li? -Ne više nego obično.
Sretan Rođendan, mama. -Hvala ti, dušo.
Tako sam sretna da te vidim.
Znaš da mi još ne trebaš davati čestitke.
Volim te. -I ja tebe.
Dakle, kad se opet seliš? -Trećeg vikenda u veljači.
Točno po rasporedu. -Naravno.
Vidim da si već zaboravila naš razgovor o natriju.
Ne, samo sam izabrala da to ignoriram.
Zapravo, ja isto razmišljam o selidbi.
Ali tebi se sviđa gdje živiš. -Sviđa, ali, znaš, ima tako puno stuba.
Prošlog tjedna je pala Kay Alfonso, i strgala je kuk.
Doktor je rekao da možda nikada više neće otići iz bolnice.
A odmah sljedeći dan me nazvala Molly Andrews,
i rekla mi je o toj prekrasnoj umirovljeničkoj zajednici u Arizoni.
Preselila se prošlog proljeća. Kaže da nikada nije bila sretnija.
Što je bilo?
Kupila sam u Oregonu, tako da mogu biti bliže tebi.
Mogla bi doći na duži posjet, na kraju se i preseliti kod mene.
Nismo živjeli zajedno od kada sam išla u srednju školu.
Pomalo. Ne postaješ ništa mlađa.
Što ako se preseliš u Arizonu i nešto ti se dogodi?
Što ako se razboliš? -Onda, nadat ću se da ćeš doći i brinuti se o meni.
Što ako bude prekasno?
Ne, ne, ne možemo to sada, ne na tvoj rođendan, praznik je.
Gotovo sam pala s nogu.
O čemu to vas dvoje pričate? -Glavna vijest! G. Jones donira $50.000 dolara
vrijedno prvo izdanje klasika za ovu knjižnicu.
Koje knjige, znamo li? -Saznat ćemo ubrzo,
jer su zvali iz njegovog ureda, da kažu kako će to on osobno dostaviti.
Bok. -O, ne. -Ja sam Ellis. -O, odlično.
Dobro došli. -Hvala. -Gosp. Jones.
U ime San Francisco Heritage Society,
željela bih izraziti našu iskrenu zahvalnost za vaš velikodušni dar.
Ostavio sam ih u dostavi, no sigurno će začas doći.
Ako vam ne smeta, slikali bi kako donirate knjige.
Da, da, naravno, naravno. Možete li mi dati trenutak?
Hej, to sam ja, sveznalica.
Što radiš ovdje? -Imam isto nešto i za tebe.
Neko cvijeće.
Daisy (Tratinčica) Miller od Henry Jamesa.
Dandelion (Maslačak) Wine od Ray Bradburya.
Bijeli Oleander od Janet Fitch.
Jako pametno.
Kako si znao da ovdje radim?
Upravo sam se priključio odboru, vidio sam te da dolaziš sa sastanka.
Mogao si to spomenuti u dizalu.
Da smo se upoznali u većoj zgradi, imao bih vremena to pokriti.
Ne znam za tebe, ali... ja sam spreman nešto donirati.
Odlično, bit ću tu. -Nema šanse, želim da ti prihvatiš knjige u ime knjižnice.
O, ne, ne mogu ja to. -Da, možeš.
Ne, ja... ne želim se slikati. -Ne brini, izgledaš zapanjujuće.
Nije u svezi taštine, samo ne volim da me ljudi slikaju.
Kako želiš, ako ih ne želiš primiti, neću ih donirati.
Ne bi to učinio. -Bih, čak ću ih i zapalti.
Ja samo... ne volim da me slikaju, Ellis.
U redu, dobro, dobro. Evo drugog izbora.
Dopusti da te sutra izvedem van.
Dobro... to je nemoguće.
U redu, pa, onda ću samo spakirati knjige, to je u redu.
Kamo?
Neko mjesto gdje nikada nisi bila.
Pa, ako je u ovom gradu, to je malo vjerojatno.
Iskušaj me.
Možete ostaviti čizme ispred kada budete gotovi,
ja ću biti vani. -Budemo, hvala ti, Tom.
U redu.
U redu... predajem se.
U prvoj godini zl. groznice, oko 60.000 ljudi je stiglo brodovima u S. Francisco.
I dosta njih je odmah pohitalo u brda ostavljajući svoje brodove.
Stotine brodova je ostalo nasukano.
Centar San Francisca je sagrađen nad njima. -Nisam to znala.
Sada... gradsko održavanje je pronašlo ovo kada su kopali servisni tunel.
Moj Bože. -Nije li to nešto?
Je li... je li to...? -Da, to je brod.
Ovo je nevjerojatno.
Dakle, zaustavili smo odmah iskopavanje, naravno,
zato što želimo da bude dostupno javnosti.
"Mi" -San Francisco Historical Preservation Society.
Da pogodim, u odboru si.
Da, oni... oni dopuštaju svima ovih dana u odbor.
Dakle, kako si došao do svoje sreće... nasljedstvom?
Srećom. Bio sam glavni u matematici na koledžu, i...
u slobodno vrijeme sam razvio algoritam za analizu klimatskih podataka,
ali moj cimer je shvatio, da se može koristiti i za ekonomsku prognozu.
Tako je započeo kompaniju u našoj studentskoj sobi,
prodao je 3 godine kasnije, i sa svojom polovicom je u mirovini na Fijiu.
A ja sa svojom polovicom, ja sam... znaš, radim ovo.
Tvoj... tvoj posao je davanje novca.
Da, točno. No ako želiš nešto promijeniti ovom svijetu, to je...
to je puno teže nego što izgleda.
Što je s tobom, Jenny?
Ja imam psa.
U redu. Trebala bih se vratiti.
Mislio sam da idemo na ručak.
Prekasno je, Ellis, imam samo jedan sat.
U redu. Dopusti mi da te barem otpratim natrag.
Hvala ti za sve ovo, ali... trebao bi znati da se selim.
Imam ideju. Ispričat ću ti vic, i ako se nasmiješ,
morat ćeš izaći sa mnom prije negoli odseliš.
A ako se ne nasmiješ, znat ću da nismo kompatibilni, i rado ću odustati.
To će morati biti neki pakleni vic. -Najsmješniji u povijesti.
Ali, suptilan je, sofisticiran, pa ga vjerojatno nećeš skužiti.
Da, vjerojatno neću. -Voliš li bejzbol?
Da, volim ga. -Dobro. Dakle...
Jednog dana u Fenway parku, Ted Williams... Znaš li tko je on bio?
Ma daj, "The Thumper", (Bambi), prosjek udaraca 344, zar ne?
Što? Da, taj Ted Williams.
Kako god, smucao se oko Fenway Parka i...
dođe konj do njega i kaže: "Želim igrati za Soxe."
Pravi konj? -Pravi konj. Ted pita: "U redu, što možeš učiniti?"
A konj kaže: "Mogu pogoditi kao i ti, samo puno bolje."
Primi palicu sa zubima, a Ted kao kaže: "U redu",
i baci on njemu par puta, kad ono...
Ravno na tribine. Dakle, Ted kaže: "Opa! Što još znaš?"
Konj kaže: "Mogu igrat kratkog stopera."
Ted mu baci nekoliko lopti po zemlji...
On je "usisavač"?
Da, a Ted kaže: "Opa! Znaš li bacati?" A onda ga konj samo pogleda i kaže mu:
"Bacati? Tko je ikada čuo da konj zna bacati?"
Da! Da!
Dame i gospodo, dama je osvojena.
To je najgori vic kojeg sam ikad čula.
Hvala ti. -To nije bio kompliment.
Večera, Utorak, moj stan, 303 i 18-ta ulica.
U osam sati.
Dobro.
Dobro jutro, gđice. Larson, lijepo vas opet vidjeti.
Dobro jutro. -Što mogu danas učiniti za vas?
Dodala bih još jedan potpis na moj račun.
Mogu li pitati za razlog? -Putovat ću neko vrijeme.
Putovanje, ha? U redu, sredit ću papirologiju, odmah se vraćam.
Sve ove tvrtke jako visoko kotiraju s nama.
Što je s ovom, Haloid Photographic C.?
Na tržištu su oko 50 godina, rade fotopapir i opremu.
Razvijaju nešto što se zove "elektro fotografija."
Može revolucionirati poslovanje, no nećeš odmah vidjeti povrat novca.
Moglo bi potrajati par godina. -To je u redu.
Mrzim vidjeti kako si vezala svoj novac. -Strpljiva sam.
Tko bi rekao, promijenili su ime. Sada se zovu...
Što je sad to, počinje s "X", to je...
To je grčki, izgovara se "Xerox".
Xerox.
Dakle, možemo početi s potpisanom karticom.
Koje je ime su-potpisnice? -Susan Fleisher.
Susan, što, F-I-e... -i-s-h-e-r.
Sada, stavila sam ti malo lososa.
To nejedenje neće proći ako ćeš biti pravi selski pas.
Hoću da sve to pojedeš, da li me razumiješ?
O, evo ga.
Halo? Ellis?
Pekidam li te? -Hej!
Bojao sam se da si se uspaničila. -Ne, ne, nisam mogla naći taksi.
Hej. -Bok.
Mogu li uzeti tvoj kaput?
Dobro.
Tvoj... tvoj stan je...
Nezavršen? -Da!
Primijetila sam taj dio. Da li je to nekako umjetnički izbor?
Ne, morao sam bojati i žbukati i promijeniti instalacije,
ali sve sam to sam radio, pa će stoga malo to potrajati.
Mislim da ti hrana gori.
Dakle, udobno se smjesti.
Sjedni, opusti se.
Dobro.
Što je to... to što kuhaš?
Pa, to je poslastica, da budem iskren, nije za svakoga.
Nadam se da će ti se svidjeti.
Jesi li spremna? -Želiš li najavu uz bubanj?
Eto ga!
Bilo je između ovoga i punjene prepelice.
Molim te, ne reci mi da si razočarana. Ja sam istinski presretna! -Da!
Navali. -U redu.
Pa? -Pa, perfektno je, samo je glazba bolna.
Ne voliš jazz? -Ne, volim jazz, samo nešto drugo.
Moja mama je odrasla u Mainu, ona je bila prava žena.
Draga, ali tvrda poput noktiju.
Moj otac, s druge strane... imao je glavu u zvijezdama... doslovno.
On je astronom, upravo se umirovio sa Stanforda.
Tvrdio je da je otkrio neobičan komet.
Neobičan, u kojem smislu? -To je matematički dokazana perigeja.
Dakle, na temelju njegovog proračuna, proći će Zemlju u zimi 1981. god.
Je li? -Ne.
Ne, nije, ali ga to nije spriječilo da gleda svake godine.
To je bila neka vrsta rituala koji smo imali tijekom mog odrastanja.
Moj tata još uvijek traži,
Pa, još jedna čaša vina, i možda ću vidjeti.
Oh, ne, ne, hvala ti. -Ma daj, znaš, imaju jednu izreku u Italiji:
"Godine, ljubavi, vinske čaše."
"Godine, ljubavi i čaše vina",
"to su stvari koje se nikada ne trebaju računati."
Nemaš ti pojma.
Sviđa mi se tvoj pogled. -Hvala ti.
Sviđa mi se način kako čitaš.
Što? Prvi put kada sam te vidio, na sastanku odbora, čitala si.
Kosu si povukla unatragad, i nosila si plavu haljinu.
Knjiga je bila na Braillu (za slijepe). Usporio sam da promatram.
Koliko dugo si promatrao? -Dovoljno dugo da shvatim da nisi slijepa.
I morao sam te upoznati. I nisam znao kada ili kako, ali... znao sam da hoću.
Mislim da ja...
Mislim da se sjećam tog dana...
Da, bila je to... knjiga na norveškom jeziku,
i zbog svih tih samoglasnika, bilo ju je nemoguće shvatiti.
Šališ se. -Da.
Šališ se? -Da, naravno da se šalim.
To je bio Braille za početnike, ili pjesmice za djecu, ili tako nešto.
Možeš mi reći što želiš, i ja bih ti povjerovao.
Skoro ništa ne znam o tebi.
Bolje je tako.
Ne... nije.
Reci mi nešto što mogu zadržati zauvijek, i nikad to neću pustiti.
Pustiti.
Bok.
Dobro jutro.
Dobro, pomakni ruku, neki od nas moraju zarađivati za život.
Dobro, shvaćam, držiš me za taoca.
Hoćeš li se ikada vratiti?
Siguran si da tamo nema nikoga tko govori engleski, ili španjolski?
Ne, ne, ne, mi... mi hoćemo sve.
Ako kustosica usporedi...
Moram ići. -Pričekaj, pričekaj. Jednu minutu, molim.
Pričekaj sekundu, dobro, pokušavam ovo riješiti na portugalskom.
Ne mogu. -Što si pokušavao reći?
Fondacija za spas šuma želi kupiti 5.000 hektara.
Pa, nisi bio niti blizu. Evo. -Hvala.
Potvrđujemo kupnju 5.000 hektara, dobro?
Ček je u pošti. -Hvala vam puno, gospodine.
Kasnim na posao. -Čekaj. To je to? -Pusti.
To je $1.50, gospođo.
Gospođo? -Predomislila sam se, samo nastavite voziti, molim.
Shvaćam.
Reese. Reese?
Dušo, jesi li dobro?
Jesi li dobro, dušo?
Njegov nivo kreatina je previsok, što znači da mu bubrezi otkazuju.
Otrovi su prejaki i njegovo tijelo to ne može podnijeti.
Boli li ga? -Teško je za reći.
Da ste na mom mjestu, što bi učinili?
Razmišljao bih o tome... kako je prekrasan život imao,
kako ste sretni što ste pronašli jedan drugog.
Mogu li dobiti trenutak nasamo s njim, molim vas?
Naravno.
Hej, Jenny! Ovdje Ellis. Pokušao sam te dobiti par puta.
Nadam se da si dobila moje poruke. Nazovi me.
Jenny!
Što ti radiš ovdje?
Pokušao sam nazvati, ali... -Kako si dobio moju adresu?
U biblioteci.
Hajde, nemoj se ljutiti, nisam znao što drugo učiniti.
Moj pas, morala sam...
Morala sam ga dati uspavati. -Jako mi je žao što to čujem.
Trebao si čekati da te ja kontaktiram.
Jenny, ima... -Ima razlog zašto ne dajem svoju adresu.
Ja... žao mi je, iskreno. -To neće ići, selim se.
Jesi li ozbiljna?
Bok... za vas.
Barbara Ireland, prije nego se preselila na Floridu,
riješila se svih svojih knjiga.
Nisam se mogla prije riješiti ove knjige...
Pa, izgleda da nisam jedina koja postaje nostalgična.
Imala si tako prekrasan život.
Volim misliti da je tako.
Samo sam željela... znaš, da je moglo biti više od toga.
I ja također.
Sjećaš se ovoga? 1954. god., bila sam treća godina na koledžu.
To je zadnja slika koju imam od tebe.
Pa, kada vidiš jednu, vidjela si sve.
To je istina.
Što je?
Što nije u redu? -Samo sam umorna od bježanja.
Laganje dobrim ljudima. -Onda stani.
Nitko te više ne lovi.
Svatko tko je bio sumnjičav je već odavno mrtav.
Ne moraš zauvijek biti sama.
Zar ti ne nedostaje netko koga ćeš voljeti?
Prošlo je tako puno vremena. Nije isto kada nemaš budućnost.
Što to pričaš, nemaš ništa osim budućnost!
Mislim na zajedničku budućnost, ostarjeti zajedno.
Bez toga, ljubav je...
samo slomljeno srce. -To je isto za sve nas.
Koliko je puta moje srce bilo slomljeno? Previše.
Da imam tvoj izgled i energiju, zaljubila bih se, stvarno bih.
Upoznala sam nekoga. -Što?
U Novogodišnjoj noći, on... on je uskočio u moj lift.
Zašto mi nisi rekla? -Jer sam znala da ćeš me tako gledati.
Nemoj biti previše uzbuđena, rekla sam mu da me ostavi na miru.
Bila sam užasna... okrutna.
Reci mu da ti je žao, reci mu da si napravila grešku.
Ne mogu, odlazim. -Seliš se u Oregon, a ne u Timbuktu.
Ma hajde, ako nećeš to učiniti zbog sebe, onda učini to za mene.
Molim te?
Bok. -Mogu li vam pomoći?
Ovdje sam da vidim Ellis Jonesa, on me ne očekuje.
Pa, da vidimo što možemo učiniti u vezi toga.
A vi ste?
Nevjerovatna isprika.
Gosp. Jones, imate gošću ovdje.
Kladim se da imate ime. -Jennifer Larson.
Molim vas, recite mu da razumijem ako me ne želi vidjeti.
Ovdje sam samo da mu kažem kako mi je žao,
i da moj... moj život je bio nevjerovatan,
i duži nego što može zamisliti,
i ja sam samo... bila sam emocionalna prije neki dan, i...
Shvatila sam kako je nevjerovatno ljubazan bio prema meni,
i ja... bila sam previše glupa da to prihvatim, i...
Sada znam bolje, i... i...
zato mu želim reći koliko mi je iskreno žao.
U redu. -I pitajte ga... ako bi mogao možda sići dolje i...
dopustio mi da mu se odužim, tako što bih ga izvela večeras van? Molim vas.
Jennifer Larson, kaže da razumije ako ne želite...
O, čuli ste to? U redu, dobro.
Želi znati kamo ga vodite?
Na neko mjesto gdje nikada nije bio.
Bok. -Hej, Jenny. Dođi.
U redu, ne misliš valjda da mi je ovo moja prva radionica?
Budi tih, ovdje ima puno više toga za pogledati.
Ovo je bilo jedno od najpoznatijih mjesta za prikazivanje filmova u gradu.
Kino? -Da.
U 1930-im, žena imenom Mary Elizabeth Woods,
čitala je o bogatašu koji je dao izgraditi kino u Camdenu, New Jersey.
I tako je napravila i ona sebi ovdje u San Franciscu.
Svi su mislili da je luda, što je i bila.
Ona ne bi spavala s nikim osim sa svojim mužem,
i uvijek se ponašala kao da je bolja od drugih.
Kako god. Zbog mjesnih uredbi nije mogla imati otvoreni teatar,
tako da je sve aute dovezla ovdje.
Tamo je zaslon, točno tamo!
Bilo je spektakularno... Tako zamišljam.
Jesi li spreman za najbolji dio? -Naravno.
Dobro, pogledaj gore.
Imala je instalirano foto luminantne niti.
Bilo je potrebno vremena da stvori sazviježđe.
Zar nije prekrasno?
Da.
Što to radiš? -Dođi.
Živjeli. -Veliki paradoks svega toga je to...
da naši instrumenti što dalje idu, to dalje mi možemo vidjeti.
Ali ne u budućnost, nego u prošlost.
Događaji, čije nas svjetlo još nije sustiglo.
Ne mislim da ću ikad shvatiti, zašto je nekim ljudima stalo do povijesti?
Budućnost isto ima svoj šarm.
Mi bi mogli pričati o našoj.
Ellis... -Ne dalekoj budućnosti.
Pričajmo o ovom vikendu. -Što si imao na umu?
Moji roditelji imaju zabavu povodom njihove 40-to godišnjice vjenčanja.
To je samo par sati odavde.
Pođi sa mnom.
U redu.
Mogu li ja voziti?
O, moj Bože, znaš da rijetko možeš vidjeti Saab na Daytoni 500.
Postoji razlog za to.
Možda bi razmislila da povremeno stisneš tu pedalu ispod nogu.
Ne znam o čemu pričaš.
O, moj Bože! Oprostite! Što nije u redu s tobom?
Učini mi uslugu, stani i pokupi nju.
Radije ne bih htjela biti izbodena. -To mi je sestra.
Oprosti.
Što ima mačkice? -Trebaš li prijevoz?
Kako ti izgleda?
Kako si? -Dobro, bok!
Bježi! Još uvijek voziš Saab, ha? Da, i meni je drago da te vidim. -Hej!
Kikki, ovo je Jenny. Jenny, ovo je moja sestra.
Drago mi je. -Drago mi je. Trebala si mi reći da ideš autobusom.
Povezli bi te sa stanice. -Prestala sam koristiti telefon prije 2 mjeseca.
Neki određeni razlog?
Zbog umješanosti telekomunikacijskih tvrtki u razvoju oružanih sustava.
Kikki je diplomirala na Berkeleyu.
Dakle, ova je nova, ha?
Jesi li ga već obradila?
Da, prije 10 minuta, baš tu gdje ti sjediš.
Pa, koja je priča s tom djevojkom, ona... ona radi tamo?
Rekla sam ti sve što mi je Ellis rekao.
Hvala ti. Prekrasna djevojka...
radi u gradskoj knjižnici.
Možda voli knjige... i tišinu. Ili ga je malo proučila na Googleu,
i pronašla o njegovim izdašnim doprinosima, i onda...
zato radi tamo, da može zariti svoje kuke u njega. -Da, kladim se da je to.
Zar ne bi trebali već stići do sada? -Ti počisti stol.
Stigli su! -Da, da.
Kako izgledam?
Jako lijepo.
Oh! Tu si ti! -Hej, mama.
Dušo! Odlično izgledaš. -Pogledaj koga smo putem pokupili.
Bok, dušo.
Dakle, ovo je Jenny. -Pozdrav.
Drago što sam te upoznala. -I meni je. Sigurno ste iscrpljeni od puta.
O, ne, nije to bilo ništa. Uspjeli smo za 18 minuta.
Ne, nije zabavno. On zna da ne volim da brzo vozi.
Nisam ja, Jenny je, kunem se, ona misli da ima 9 života.
Da ti uzmem kaput. -U redu. -Gdje si dosad? Zaboravila si gdje živimo? -Ne.
Ovo je moj tata, William. Tata, ovo je... -Adaline.
Jenny, zapravo.
Tata, jesi li dobro?
Žao mi je, samo...
izgledaš potpuno isto kao moja stara prijateljica koju sam ja...
Adaline Bowman.
To je moja majka.
Šališ se? Stvarno? Da. -O, moj Bože!
Poznavali ste ju? -Da! Da!
Bili smo jako bliski, ja... poznavao sam je u Londonu.
Da, da, živjela je tamo u 60-ima.
Neposredno prije... nego se preselila u Paris i tamo upoznala mog oca.
Nevjerojatno, kakvi su izgledi?
Sličnost je apsolutno nevjerojatna. To sigurno stalno čuješ.
Koliko god dugo se mogu sjetiti. Bili smo jako bliski.
To si već rekao. Ne mogu vjerovati da nam je nikada nisi spomenuo.
O, da, sigurno jesam... Ne, ne... ne, znam tvoje bliske prijatelje.
Kako je ona?
Preminula je... prije šest godina.
Ne, stvarno?
O, jako mi je žao.
Izvanredna žena. -Da, pa, nastavlja se u obitelji.
Hajde, hoćete nešto pojesti? -Da. -Napravila sam tortu od sira.
Nekako smo zapravo umorni.
Mislim da ćemo krenuti gore, ako je vamaOK? -Ja isto. -Stvarno?
U redu, spremila sam ti sobu iza. -Ha! Ti si u zadnjoj sobi.
Hej. -Hej. Drago mi što sam te upoznao.
Tata... -O, hej... hej, dušo.
Gospođice.
Ako nastavite tako, poplavit ćete motor. -Hvala vam na korisnom savjetu.
Pa, bar budete imali dobar ten.
Oprostite, učinila sam svešto sam mogla da pokrenem ovu stvar.
Neće raditi.
U redu, sve što trebamo je da ga upalimo na guranje.
Samo otpustite kočnicu, ja ću vas pogurati,
pustite kvačilo i upalit će.
U redu.
Hvala vam.
Spremni? -Spreman, vi spremni? -U redu. -U redu.
U redu! Sada pustite kvačilo.
Hvala vam!
Nema na čemu.
Oni će provesti narednih pet tjedna zajedno.
I Adaline je učinila nešto što je sebi obećala da nikada neće.
Znaš, ti... ti mi još uvijek nisi rekla svoje ime.
Adaline Bowman.
Ali me prijatelji zovu Della. -To je prekrasno.
Hvala ti.
Tri tjedna kasnije, njezin semestar je završio, a William se vratio u SAD.
Adaline je pošla s njim.
Hej.
Kako si spavao? -Fino. -Dobro.
Oprostizbog prošle noći, nisam te htio osramotiti, samo...
Zasgurno se gubim.
U redu je.
Hej! -Kada si se ti probudio?
Ne prerano, čitao sam malo.
Bok, dušo.
Gdje je Jenny? -Doći će ubrzo dolje.
Bila je budna cijelu noć, bacala se i okretala.
Nikad nam nisi rekao kako ste se vas dvoje upoznali.
Upoznali smo se u liftu u Novogodišnjoj noći.
Hoćeš li malo kave? -Ne, hvala vam.
Ali, vidio sam je jedanput prije toga. -Hej.
Bilo je to u knjižnici, čitala je knjigu na Braillu, i ja sam...
Znao sam da je originalna. Evo ti, dušo. Bila je i njena mama.
Kako si upoznao njezinu majku?
Bilo je to izvan Londona. Pokvario joj se auto, a ja sam joj pomogao.
Dakle, ona je bila engleskinja? Ne, ne, samo je studirala francuski.
Govorila je koliko, četiri jezika? -Mislim da je.
Da. Jenny je isto odlična sa jezicima. -Stvarno?
Koliko si godina ti imao kada si je upoznao? -Pa bio sam oko...
Da vidimo, to je bilo na 2 godini medicine, tako da sam imao... 26.
Razmišljao sam da prekinem medicinu... dosadno.
Ali, ja sam bio...
Bojao sam se da sam već previše star da krenem iz početka.
Rekao sam...
Rekao sam Adaline u vezi toga, a ona mi se nasmijala u lice.
Rekla je: "Idi za time, nemoj biti glup, život je prekratak."
Da nije bilo nje, ja bih vjerovatno pronašao astronomiju, fiziku.
Bila je samo par godina starija od mene, no bila je tako mudra.
Bila je tako... Ne znam... tako sofisticirana.
Ona...
Što? Dušo? -Sada je dosta, William.
Što? Što... što se kuha?
Što, ti misliš da je to smiješno?
Kako to misliš? Što sam učinio?
Bili ste bliski, bili ste bliski, dvaput si mi to rekao.
I trebao si vidjeti svoje lice, kada si pričao o njoj.
Hoćeš li polirati tu nostalgiju cijeli vikend?
Gle, to je samo...
tako sliči svojoj majci...
da se prisjećam stvari kojih ni ne znam da sam zapamtio.
Mrzim osjećati da sam drugi izbor.
Kako to misliš? -Posebno ovaj vikend. -Drugi izbor? -Da.
40 godina, dušo, ma hajde...
Drugi izbor? Ne.
Dušo, ovo si malo previše prenapuhala.
Jesam li? Jesi li ljubomorna?
Da, zapravo jesam.
Gle, gle, to je bilo kratkotrajno...
nedosljedno.
Zvučalo je kao da je bilo više od toga.
Volim te.
I ja tebe volim. -Hajde.
Dolazim!
To nije baš romantičan vikend. -Hvala ti što tako dobro to podnosiš.
Naravno! -Obećajem da ću ti se za ovo iskupiti.
Oprosti zbog mog tate, to je bilo stvarno neugodno.
Dobar je on.
Da, tvoja mama je morala stvarno biti nešto.
Da, bila je.
Kikki!
Dakle, ljudi, tata ima pobjednički niz od 47.
Novac koji sam dao na tvoje obrazovanje, nadao sam se jačoj konkurenciji.
Jesi li igrala ovo prije? -Ne, nikada. -Kikki, dolazi! -Moram li?
Da! -Da!
Ideja je da treba skupiti što više ovih klinova.
Pita. -To su sirevi.
Klinovi SU, skupiš ih dovoljno, napuniš svoj krug s njima, i pobjeđuješ. Dobro?
Većina pitanja su u vezi te glupe stvari.
Zato se zove "Trivial." Da, ovdje je primjer za tebe...
"22. lipnja, 1938. ovaj američki boksač je zadržao titulu u teškoj kategoriji",
"kada je pobijedio Max Schmelinga u prvoj rundi."
Pa, to je teško pitanje. -Znam, što misliš?
Sony Liston? Joe Louis. -Dobro si nagađala, stvarno.
Žene i boks, to je zgodno.
Oprosti, znaš li što slijedi? -Znaš što, konačno smo mi dame u timu.
Evo, zavrti kockice. -Idemo. -U redu.
Idemo. Žene su ružičaste.
Žene su ružičaste?
"Tko je bio prvi predsjednik SAD-a, koji je rođen u bolnici."
Jimmy Carter.
To je bilo brzo. -Početnička sreća. -Ne mislim baš, pokušaj opet.
"Na kojem događaju je debitirao Hula Hoop?"
1956-te, na Svjetskom sajmu u Schenectady, New York.
1956-te, Svjetski sajam, Schenectady, New York.
O, moj Bože.
Dobra!
Sir. -Pita.
Klinovi.
U redu, hajde, idemo to učiniti. O, dosta pritiska.
Osjećaš li da će tvoj pobjednički niz otići u dim?
Imamo obiteljsku šalu, što će se prvo dogoditi,
tata će izgubiti u Trivial Pursuitu, ili će se Della konačno pojaviti?
Della? -Da, sjećaš se kometa o kojem sam ti pričao da je tata otkrio?
Nazvao ga je Della C 1981,
po mojoj velikoj teti Adele.
Dobro, idemo. -Da? -Tata, hajde. -Idemo.
Jenny.
Za pobjedu...
"Koja je zemlja ponudila predsjedništvo Albert Einsteinu, 1952. godine?"
Izrael.
U redu je, još uvijek te volim.
Kako se sada osjećaš tata. Jesi li tužan?
Dobro sam.
Pogledajmo stranicu 2, dobro? To je poglavlje 3, stavak H.
Žao mi je. -U redu je, idem se prošetati.
U redu.
Da, pogledajmo stranicu 10.
Koliko misliš da ima zvijezda u našoj galaksiji?
Ne znam, 500 milijuna.
Nekoliko stotina bilijuna.
Plato je vjerovao da svaka duša ima zvijezdu koja se vraća nakon smrti.
Ako si živio moralan život.
Vjeruješ li u to?
Ne, ne, ja sam...
Ja sam znanstvenik, a Plato je bio filozof... pjesnik.
Zašto si nazvao svoj komet po mojoj majci?
Ako su moji proračuni točni, koje se ispostavilo da su u krivu,
to bi bio najbliži pristup Zemlji bilo kojeg kometa u 200 godina.
Drugim riječima, poput tvoje majke, bliski promašaj.
Što to znači?
Htjeo sam je zaprositi.
Imao sam... imao sam zaručnički prsten u svojem džepu.
Otkačila me je.
Bliski promašaj.
Laku noć.
William.
I ona je tebe isto voljela.
Upravo smo se upoznali, zar ne? Ja to znam.
Da, vjerojatno bi trebao sada zašutjeti.
Samo ću zašutiti.
Hajde, što?
Što je bilo? Ja... ti samo moram reći istinu, ja...
Ne mogu zamisliti svoj život bez tebe.
Znam da je to vjerojatno zadnje što želiš čuti baš sad, ali...
Zaljubio sam se u tebe, Jenny.
Ne mogu si pomoći.
Ne znam što bih rekla.
Nosim se s tim s poštovanjem.
Molim te, ne moraš ništa reći, dobro? Samo želim da znaš kako se osjećam.
Oh, bok. -Jenny.
Znaš li kamo su svi otišli?
Da, Kathy i Kikki su otišle na tržnicu, a Ellis je otišao... na trčanje.
Pa, u redu. -Imaš kukca u kosi.
Sve je u redu, to je... -Što je? -To je bubamara.
Kažu da je to dobra sreća.
Jesi li je uzeo?
Jesam. -Hvala ti.
Molim te, reci Ellisu da sam otišla prošetati.
Della, jesi li dobro? -Oh, moj Bože!
Ovo će malo peći. -U redu, u redu.
Ne brini, sredit ćemo to.
Ispričavam se... bok.
Hoćete li nas nas uslikati? -Naravno.
U redu, ja ne, ja ne. Biti će odlično. -Ja to ne želim.
Kako to misliš da ne želiš? -Ne, trošimo film.
Ja sam samo jako sramežljiva -3, 2, 1...
Ja znam.
Ja znam tko si ti, Adaline.
Što?
Ožiljak... isti ožiljak, ja sam ga zašio.
Molim te.
Istinu.
William.
Mislio sam da gubim razum.
Kako? Kako je ovo moguće?
Ja, ne... ne znam.
Ja... ja, bila sam normalna.
I samo jednog dana... samo sam prestala to biti.
Željela sam ti tako to reći, ali nisam mogla.
Znaš što bi mi napravili, ja...
Postala bih... -Znatiželja.
Primjerak. -Da.
Zato si otišla? Zato si... nestala?
Ne možeš zamisliti kako je boljelo.
Mislim, ja... mislim da mogu.
Nikada nisi nikome rekla? -Ne.
Da jesam, to bi bio Ellis.
Nemoj, nemoj bježati.
Nemoj ponovno nestati, molim te... zbog Ellisa.
Adaline... -Molim te.
Sve te godine, živjela si, ali nikada nisi imala život.
Molim te, zbog sebe, zbog Ellisa, ostani, Adaline.
Ne znam kako. -Nemoj bježati, Adaline. Adaline!
Adaline!
Adaline, nemoj, nemoj. Adaline, molim te.
Molim te, nemoj to učiniti. Adaline, nemoj. Misli na Ellisa, molim te!
Adaline, molim te! Adaline!
Ellis, tako mi je žao. Ne mogu ja to. Ne mogu ti objasniti. Jenny.
Tata! Tata!
Tata, gdje su ti ključevi?
Otišla je.
Neće se vratiti, sine.
Što se je upravo dogodilo? Što, što... što je ovo?
Tata, kojeg si joj vraga rekao? -Ništa.
Ona ti ne može objasniti.
Molim te, reci mi što je rekla.
Ona nije sposobna. -Za što?
Za promjene.
Volišli ju?
Sine?
Slušaj me. Voliš li ju?
Da.
Kako znaš? -Tata, ja ne... -To je jednostavno pitanje.
Kako znaš?
Zato što ništa nema smisla bez nje.
Halo. -O. Draga, oprosti, nisam te mislila probuditi.
Je li sve u redu? -Ne, samo sam ti htjela reći...
Što je bilo? -Bila si u pravu, nema više bježanja.
Mama? -Nazvat ću te sutra, u redu?
Drago mi je da to čujem. -Volim te.
I ja tebe volim. -Bok. -Bok, Mama.
Mjesec je odgovoran za puno toga što se odvija na površini Zemlje.
Zalutali meteor udara u Mjesec 1178 godine,
što je rezultiralo potresima i ekstremnim plimama
na svakoj mjesečevoj fazi u Tierra del Fuego, Argentina.
Porast plime od 23% u toj noći,
proizvela je oluju 2.000 milja od obale Pacifika,
uzrokujući povećanje molekularne ionizacije u atmosferi.
I po prvi puta u 87 godina,
snijeg je pao u taj dio Sonoma Okruga.
U prvim fazama hipotermije,
tijelo će pokušati generirati toplinu kroz drhtavicu.
Kada to ne uspije, to će smanjiti protok krvi kroz ekstremitete.
Metabolizam užasno uspori.
Umirete, a da to ni neznate.
U završnoj fazi... žrtva diše samo jednom ili dvaput u minuti.
Stanje suspendirane animacije.
Jenny!
U 22:07 h, temperatura Adaline Bowman je pala na 30 stupnjeva.
Njeno srce je prestalo kucati.
Na poslijetku, u dobi od 107 godina,
Adaline Bowman je po definiciji bila mrtva.
U točno u 22:09 h, bolničari su stavili
dva dijela defibrilatora na prsa Adaline Bowman.
Oni broje propisanih 5 sekundi prije davanja 750 volti elektriciteta.
Kako je ona? -Baš smo napravili seriju testova, i ne vidimo trajne posljedice.
To je prilično nevjerojatno, zapravo. -Je li budna? Mogu li je vidjeti?
Iscrpljena je, ali možda dobijete koju riječ.
U redu, hvala vam.
Bok.
Jenny.
Bok. -Hej!
Znam zašto si pobjegla.
Znaš?
To je zbog onoga što sam rekao prošlu noć, zar ne?
Rekao sam ti da te volim.
A ti si se uplašila, nisam trebao... -Dođi ovdje, dođi ovdje, volim te.
I ja tebe volim.
Postoji još nešto.
Što? Što je bilo?
Pa, prvo, moje ime nije Jenny.
Moj Bože, što se je dogodilo? -Ništa, nesreća, dobro sam. U redu?
Ali... -Hej... Bolje sam nego dobro. U redu?
Ovo je Ellis. -Bok.
Bok. -On je taj čovjek o kojem sam ti pričala.
Drago mi je.
Ja sam Jennyna baka.
Što? Što je bilo?
On zna.
Hej, vi, ne želim pokvariti zabavu, ali želim nešto reći.
Kao prvo, hvala što ste ovdje.
Kathy i ja smo stvarno zahvalni što ste svi mogli doći.
To nam puno znači da ste ovdje i da nam pomognete
da proslavimo prvih... 40 godina našeg braka.
Kada sam prvi put upoznao ovu lijepu damu,
još u starim vremenima,
imao sam... imao sam popriličnu ideju što želim raditi,
ali nisam stvarno...
znao kakav sam htio...
biti čovjek kada odrastem, ako ikada odrastem.
Ali predanost koju je ona imala...
prema našem braku i našoj obitelji, prema meni...
kvaliteti njezine ljubavi...
vodilo me da shvatim, da nemam veće ambicije...
u životu, nego biti najbolji mogući muž koji može biti tu za nju.
I dalje radim na tome.
Dakle, nazdravljam Kathy, ljubavi mog života,
par mojoj duši, majci moje prekrasne djece.
Za Kathy.
GODINU DANA KASNIJE
Evo nas ponovno, uživo na Times Squareu.
Samo nas par minuta dijeli od trenutka kojeg smo čekali,
...spuštanje kugle... za 2015. -Eto ga, dušo, dobra djevojka. Da.
Hej, bolje se požurite, zakasnit ćete na događaj.
Da, ja sam već spreman 10 minuta. -Oh, kako si zgodan.
Hvala vam. -Ja sam isto spremna.
Samo me trebaš zakopčati.
Jesi li sigurna da nećeš ići s nama? -Sigurna sam.
Ja imam svoj sastanak upravo ovdje. Dođi ovamo, dušo.
Volim te. -Volim te.
Moram uzeti svoje rinčice. Oh, i moj foto aparat.
Postaje tako velika. -Da.
Adaline, jesi li dobro?
Da.
Savršeno.
U istom trenutku, kada je Adalinino srce pogođeno strujom defibrillatora,
telomerna struktura u njenim genima je povratila popustljivost,
izazvajući tako prirodan tijek starenja.
William je bio u pravu nakon svega,
komet Della C 1981, konačno se je vratio.
Pola stoljeća kasnije, ali sjajan i veličanstven kao što je i predvidio.
Prijevod: miro844
Prilagodio za BlyRay: Zaboravko
Preuzeto sa www.titlovi.com