www.titlovi.com
"Najstarija i najjača emocija kod ljudi je strah,
a najstariji i najjači strah, je strah od nepoznatog". -H.P. Lovkraft
"Prijatelji često govore jedni drugima šta osjećaju".
"Braća čekaju prikladniji trenutak,
samrtničku postelju". -Nepoznato
Od Džastina: Uzmi novi akumulator.
Od Džastina: Akumulator? ODMAH
Ćao.
Ko god gleda ovo, želim da kažem
da ako ste u kampu, a mi se još nismo vratili, ništa se ne brinite.
Uzvisenje je nešto čemu se svi radujemo i našoj sreći nema kraja,
pa put odavde i nazad je nešto što treba da slavimo.
I zato...
Jedite, pije, raskomotite se,
a mi se radujemo što ćemo vas vidjeti kad se vratimo.
U redu. Ćao.
Stvarno si potrošio 20$ na to, a nisi uzeo akumulator?
Rekao si da su to već obavili. -Nisam. -Jesi.
Rekao sam da mi je prije našeg odlaska
rečeno da će se svi ubiti.
I zato smo napustili kult.
Nije rekla ništa o tome da će se ubiti.
Nije! -To je NLO kult smrti.
To oni rade. Samo to drugačije zovu.
Spasio sam nas od kulta. Spasio sam te od masovnog samoubistva.
Nema na čemu.
Vlasnika još nema? -Ne. Ali budi brz.
Hoćeš svinjetinu ili škampe? -Ništa. U redu je.
Nećeš ručati? -Ne. Štedim novac koji si potrošio na staru video opremu,
a ne na akumulator. -A tetovaže su bile investicija. -Šta?
Nekad su nam davali pravu hranu.
Povrće i ribu koja nije u prahu.
Radije bih bio živ i jeo supu, nego mrtav i jeo... kukuruz.
Znao sam da će to uraditi, sad očigledno i jesu,
pogriješio sam za 10 godina.
Nisu spomenuli da će se ubiti. Pomjeri glavu.
Rekli su da idu negdje, a mi ne znamo na koliko...
Odlično. -Kako je to odlično? -Da smo se vratili u kamp, imali bi
dobru hranu i podršku i ne bi bili
na korak od beskućnika. -Treba mi auto. Za pola sata imam deprogramiranje.
Ne želim više ići na deprogramiranje.
Hoćeš li ti naći drugi posao ako nam ne dodijele pomoć?
I gasi svjetlo u autu. Akumulator će biti još gori, ako je to moguće.
Bila je to uglavnom šala. Ali...
On nije sretan.
Neku noć sam ga čuo kako opet plače. I...
Kult nam je poslao oproštajni video.
Kako je to bilo? -Isprva sam osjetio olakšanje,
jer... nisu mrtvi.
A onda mi je bilo krivo, jer sad Aron misli da sam ga izvukao
bez razloga.
Sva njegova sjećanja na kult MJEŠTANI OTKRILI ŽIVOT UNUTAR KULTA
su iz djetinjstva ili tinejdžerskih dana.
Sva ta sjećanja su dobra, a naš život ovde mu je užasan.
Ali za mene, stvar koja nam čini život boljim,
je to što mislimo svojom glavom. I ne znam zašto nismo mogli
zaraditi za život ili naći prijatelje...
Upoznati djevojke.
Oporavak od kontrole uma kulta je dugotrajan proces
i ako te prezire što si ga izvukao, to je normalno.
Prezirao me ili ne,
svakodnevna odgovornost za njega
je iscrpljujuća.
OBAVIJEST O PRESTUPU
Uzeće nam auto.
Kreditna kartica je bila loša ideja.
Smisliću nešto. -U redu.
Želim se vratiti. -Fino se provedi. -Ozbiljno.
Idem u posjetu.
Imaš užasno pamćenje. To mjesto nije ono što misliš.
Znam. -Super. Hajde onda da ne idemo.
Zašto se želiš vratiti?
Možemo se oprostiti. Zaključiti stvari.
Bili su nam porodica.
Jedan dan. Jedna noć.
Vraćamo se odmah. Hoće li ti tako biti lakše?
Ako će te to izvući iz te depresije, možemo se vratiti.
Trudi se. Isprobava puno stvari, ali...
Jednom smo nekim čudom upoznali neke cure u parku
i on ih odvede u neki jeftini meksički restoran
pored stana. I od...
Nervoze ili nečega
kaže: "Ja sam bivši član NLO kulta smrti".
A ona će ti: "Dobro, moram do toaleta".
I nikad se nije ni vratila.
A njena prijateljica mi se nije javljala na telefon.
Ali takav je on.
Pokušava uraditi pravu stvar. Stvarno.
Ali mora biti po njegovom.
A to nikad ne upali. I jedino što je gore od ovog usranog života
koji nam je izgradio je to što nemamo jebenu kontrolu nad njim. Izvinite.
Jesi li pričao sa njim o tome? -Ne, on mi je brat.
I siguran si da je dobra ideja vratiti se u kult? -To nije kult.
To je komuna.
Uniforme. Redefinisanje riječi.
Smrt nazivaju "uzvisenje".
Štovanja božanstva u šumi za koje niko živ ne zna.
I...
Kastracija.
Dobro, to je kult. Ali ja se ne sjećam tih stvari.
Sjećam se vatri, vremena sa porodicom, dobre hrane.
Nisu nas držali kao zarobljenike.
Ustvari, samo malo. Ako će nam, recimo,
uperili puške u glave i naterali da pijemo cijanid,
zašto nas voziš tamo? -U redu, nisam vidio takvo nešto.
Ali u tvom izvrnutom sjećanju, mi smo
mazili jelene i plesali sa koalama.
Jesmo, sjećam se toga. -Sise.
A, sise!
Slomio si antenu. Nemoj da trpim to.
Zvučiš k'o promukli rakun.
Zvučiš kao oposumi koji nam se pare pod prozorom.
Hej, mama. Znam da te ne posjećujemo često, ali...
Htio sam reći da dajem sve od sebe da se brinem za njega.
Šta?
Ništa. -Čuo sam te. -Nisi.
Postaješ religiozan? -Ne.
Moliš se na njenom grobu. -To nije grob, već spomen ploča.
Pričaš sa spomen pločom. To uopšte nije moljenje na grobu.
Mislim da je neko navraćao. Pogledaj. Nova je.
Ne, napravili smo to kad smo bili mali, jer je ona voljela slikati.
Baš je opstala.
Šta je ono?
Vulkanska aktivnost,
od prije 100,000 godina.
A onda je erozija ili...
... nešto.
Mogu li ja voziti? -Ja ću voziti ostatak puta.
Vozio si cijelim putem. Hoću ja. -Ja vozim. Ulazi.
Uopšte nije kult.
Fino miriše. -Miriše na ječam.
Fino vas je vidjeti. Šta vas dovodi ovamo?
Mislili smo da te vidimo... dok si ovde.
Stalno smo ovde.
Jesi li gladan? -Ja sam uvijek gladan.
Hajde da te nahranimo.
Sjećate se Tima, zar ne?
Kako je, Time? -Morate oprobati njegovo novo pivo.
Ukusno je.
Nisam znao da ćete vi biti ovde.
Lijepo vas je vidjeti. -Šejn. -Ćao! -Ana.
Ovo je čudno. Aron je odrastao.
Sjećaš li me se? -Malo.
Vi izgledate... -Zdravo?
Svježa hrana, vazduh i pivo.
Sve što treba. -Baš sam to htio reći.
Ovo je nevjerovatno. -Hvala.
Šejn i Ana su uzgojili ječam za tu smješu, sve zasluge idu njima.
Timovo pivo je najunosniji izvozni proizvod. -Da.
Niste upoznali Lizi. -Lijepo je konačno vas upoznati.
Svi pričaju svašta o vama.
Hvala. Kako si ti završila ovde?
Bila sam u obližnjoj mentalnoj ustanovi, pa sam znala često odlutati.
Na jednom od svojih lutanja sam upoznala Tima
i shvatila da mi je bolje ovde.
Sjećate se Dejva, zar ne?
Znate, Lizi je sjajna umjetnica.
Njeni crteži me podsjećaju na tvoje fotografije, Džastine. -Da.
Da. -Bio si fotograf?
Ne baš. -To je bilo kad si ti bio mali. Bio je dobar.
Mogao je biti, s vremenom.
Kao Šejnovi mađioničarski trikovi.
U redu je. To je milion sati, zar ne? -Nadam se. -Milion sati?
Da, toliko treba da se usavrši nešto.
Ako doživiš 115.-tu
i posvetiš svaki trenutak jednoj stvari,
da, majstorstvo je moguće.- Apsolutno.
To je moje.
Misliš li da su Ana i Šejn zajedno? -Svi su kastrirani.
Misliš, emotivno? -Ne čine se kastriranim.
Ne znaš kako se ponašaju kastrirani ljudi. I starija je od tebe 20 godina.
Nije. -Jeste. -Ne. -Da.
U 40.-ima su. Samo izgledaju mlado. Čudno je to. BUDITE TIHI
Izgledaju kao da se čuvaju
i ne jedu nezdravu hranu.
Drijemnućeš?
Ja odoh trčati.
Ovaj sam vježbao. Izaberi kartu.
Ne, ne, ne.
Uzimaće stalno istu.
Neću dirati kartu. Stavi je na vrh.
Mogu li ti pokazati nešto u kolibi?
Odmah? -Osim ako se ne zabavljaš.
Naravno.
Oprobaj ovo.
Zanimljivo.
Napravio sam manju turu. Planiram praviti na veliko.
Onaj Tim, dobar je.
Jesi li shvatio ovo?
Još nisam. Jednom ću.
Ponekad poželim da nisam tako analitičan.
Ili jeste ili nije...
Ova jednačina nije... još.
U redu.
Moram pitati. Šta ona riješava?
Ne bi mi vjerovao da ti kažem.
Volim što ovde svako radi neku svoju sitnicu.
Neki imaju dvije ili tri, ali svi imamo najmanje jednu.
Ti si dizajner? Dizajniraš odjeću na kampu?
Da. Puno toga radim od nule, ali
i nalazim stvari u trgovinam polovne robe. -Odatle mi ovo.
Da.
Tebi sam napravila puno odjeće. Sjećaš se?
Ne. Mislim...
Žao mi je. Prošlo je puno vremena. -Da.
Hoćeš da vidiš moje nove dizajne?
Slušaj, htio sam ti još jednom reći
da sve što si uradio,
se kreće od, "ne zanima me", do, "sve je oprošteno".
Pošto sam to rekao,
zbog čega si se sad vratio?
Video koji si poslao.
Koji video? -Video.
U kojem Ana priča o... kraju.
Koliko znam, ovde nije bilo samoubistava.
Uvjeravam te da ovde ništa nema kraj.
Ovde ljudi žive duge i zdrave živote.
Zbog toga, odrastu u ljude kakvi žele biti.
Jednostavno.
Ovde postoji nešto veće od nas.
Sad kad ste obojica u godinama u kojima to možete shvatiti,
postaće...
... očigledno.
U redu.
Donijeću ti još jedno pivo.
Spreman? -Da.
Ovo je dobro. -Da. -Da.
Šta ti i Džastin radite?
Čistimo. Impresivno? -Zar nisi volio ići pecati?
Da, kad sam bio mali, ali...
Mislim da se ne sjećam ni čvor svezati. Znaš?
Plaćaju li te za ovo? -Za to što sam sama sa tobom?
Ma, daj! -Naravno. Novac dolazi od piva, ali
svi su plaćeni za ono što rade.
Znači, nikad ne moraš otići?
U redu. Crni pikov kec.
Fokusiraj se na ove anđele ovde. 1, 2...
Imamo tvoj crveni od maloprije, zar ne?
I ovaj ovde crni.
Vidim šta radiš.
Dođi. Ti ćeš izabrati kartu.
Hajde.
Pogledaj je.
Vrati je kad god poželiš.
Odlično.
Je l' ovo tvoja karta?
Nije.
Jesi li vidio Arona? -Da, u Aninoj je kolibi.
I to ti je u redu? -Zašto ne bi bilo?
Hoćeš da ti pokažem još jedan trik? Udovolji mi.
Novi je. Hajde.
Opusti se.
U redu! Ko je spreman za Borbu!
Zašto Dejv ne priča? -Povreda mozga.
Hal kaže da je pao sa zgrade dok je radio,
a Tim da je sam sebi uradio trapanažu.
Izbušiš rupu u lobanji da trajno ostaneš naduvan.
Preduboko je bušio.
Dame i gospodo, za mnoge od vas
ovo ne treba objašnjavati. Ovde u kampu Arkadija imamo mnoge tradicije,
ali nijednu čuveniju od Borbe.
Moramo se strastveno boriti!
Borba za rast!
Borba sa višom silom!
Nasmijani Dejv na ljestvama. -I...
I...
Šta, Ana? -Sve ćemo prebroditi ako budemo uporni.
Ti si izmislila ovo. Zašto ja uvijek ispadam blesav i vodim ovo?
Jer sam ja šampionka, eto zašto.
To jesi.
Moram predahnuti. Ko je sljedeći?
Hajde, ko je sljedeći?
Arone?
Ne, u redu je. Idući put. Hvala. -Hajde.
Šta kažete, ljudi, možemo li ga nagovoriti?
Hajde, čovječe! -Hajde. -Tako je, ljudi, idemo!
Eto ga.
U redu je.
Mogu li opet?
Mi nikad ne odustajemo.
To!
Prvi čovjek koji se poslužio ribarskim čvorom
u Borbi je izašao kao pobjednik!
Ko je sljedeći?
Džastine?
Žao mi je. Ne želim sada.
Jesi li siguran?
U redu.
Hvala, Lizi, ali mogu to sam. -U redu je.
Čistila sam rane zaluđeniku u oružje
iz šume, tako da ovo nije ništa.
Izgleda da je dobro što ga više ne viđaš.
Nismo bili zajedno. Bila sam opsjednuta njime
kad sam bila na litijumu, torazinu ili FCP-u.
Hvala što si bio dobar. Nisam mislio da se to desi.
Nikad nisam shvatao poentu toga. -Blesave metafore. To zbližava društvo.
Iskreno, malo je neugodno. Sad je bolje.
Fino se provedite.
U redu. Ja sam poprilično umoran. Vidimo se ujutro.
Stvarno ti hvala što si uradio ono.
Sretan sam što si vidio koliko je to sve ludo. -Da, čudno je.
Nešto sam razmišljao. Možemo li ostati još jedan dan?
Pijan si. -Nisam. -Jesi. Bazdiš na alkohol.
Ti si pijan.
Možemo li ostati do sutra naveče?
Pričao sam sa Anom. Kaže da Hal daje oružje.
Mogli bi smo otići u divljinu.
Pucati, ja i ti. Uprkos ovom ludilu, da uživamo za promjenu.
Stvarno ne želim to. -Ništa nas ne košta.
Dobro. Pustiću te da ostaneš još jedan dan.
Time.
Šta je unutra?
Oprema za varenje piva.
Dok se ne pojavi FBI.
MOLIM VAS, BUDITE TIHI
Spavaš li?
Spavao sam. I sada sve što želim je da pričam sa tobom.
Ozbiljno. Je li bilo išta sa Anom?
Iskreno, ne. Ustvari, uputila mi je pogled zbog kojeg sam se zapitao,
da je možda htjela da se držimo za ruke.
Lijepo. -Da.
Stvarno mislim da ti treba da uzmeš to.
To je dobro za tebe.
Ali smatram i da treba da znaš
da kad si bio mali,
Ana te gledala zaljubljeno.
Da, vjerovatno zato što je oduvijek zaljubljena u mene.
I suđeno nam je da budemo zajedno.
Ili je ona možda pedofil.
Žene ne mogu biti pedofili. -Mogu. -Ne mogu.
Mogu. -Ne mogu. -Je l' ti to mijenjaš značenje riječi pedofil?
Da bi čovjek imao seksualni odnos... -Spavaj!
Da bi... -Spavaj!
Žene ne mogu... -Spavaj!
Lijepo.
Očisti je prije nego je vratiš Halu. Poludi ako se vrati prljava.
Njega ne mogu zamisliti ljutog.
Ja mogu.
Tvoje je bilo da fotografišeš? -Ja još nemam tu neku stvar.
Čini se ni da lov nije bio tvoja stvar.
Šalim se.
Šta misliš da je pogodio? -Ne znam. Loše gađaš.
Sjećaš li me se?
MOLIM VAS, BUDITE TIHI!
Ne mogu nastupiti nakon ovoga. -Možeš, samo što će zvučati loše.
Imaš li trenutak?
I bilo je kao... nešto je bilo tamo.
Ali nisam mogao vidjeti.
I ostavilo mi je ovo... mislim.
Možda. -Kao što sam rekao.
U godinama si u kojima možeš postati dio toga.
Zato će postajati sve jasnije. -Da, ali ti stalno pričaš u metaforama.
Ne vjeruješ mi? Stajaćeš tu i reći ćeš mi
da nikad nisi iskusio nešto ranije?
Sjećam se nekih stvari kad sam bio mali,
ali djeca imaju maštu,
a kao odrasli čovjek, razlog zašto
sam te dramatično pozvao ovde,
je da mi ti kažeš,
svojim riječima,
šta je to?
Ko je ovde vođa? -Ti?
Nikad ga nije ni bilo. Ja samo puno pričam.
I nije neki kvalitet,
ali jedna od stvari o kojoj puno pričam
je da nemam odgovore.
Niko od nas ih nema.
Želiš znati šta je to što pokreće sve ovo?
Idi i pronađi to.
Kako je to moguće?
Ludo, zar ne?
Neka vrsta atmosferskog reflektirajućeg efekta.
Kao polarna svjetlost.
Dva mjeseca donose istinu. Tri označavaju uzvisenje.
To opet zvuči kao neka metafora.
Znam. Sjećaš se one jednačine iz sobe?
Da. -Meni ona predstavlja "to".
A još je nisam završio. Ono što ti mogu reći,
je da ako ti i Aron ostanete još jedan dan, odete pecati na jezero
i odete do ove plutače,
zaronite dole i zgrabite ono što nađete tamo.
Dobićeš svoj odgovor. -Znaš li koliko to zvuči kultovski? -Uvjeri se u to...
I moraš priznati. Tu je.
Viša sila? Vladajuća sila? Bog?
Riješena beskonačnost.
Zar se ne bi tako riješio tereta?
Ako želiš da taj teret nestane,
ti i Aron imate dom ovde.
Čak i nakon trećeg mjeseca.
Arone, dolazi ovamo! -Penji se gore!
Penji se!
Idemo.
Postoji kuća u kampu Arkadija
Zovu je Izlazak sunca
Moj brat je bio fotograf
To crveno zovete "cvijet", zar ne? -Da.
Ovo je bilo dobro za mene. -Nije još gotovo.
U redu. Imam još jedan talenat,
a to je da izmjerim
tačnu količinu droge u plućima u svakom trenutku.
Ako bih tebi mjerila tačnu količinu,
od toga se nećeš razboliti
postati paranoidan ili tako nešto.
Da li si zainteresovan za to?
Bez pritiska. -Ne, uradimo to.
Stvarno? -Hajdemo. Hajde, prije nego što se...
Prati me. Sačekaj.
Dođi.
Kako znam kad sam naduvan? -Dođi. Pokazaću ti.
Tolkin je to rekao, Luis takođe,
Lovkraft to izopačio, a mi uzimamo konačni oblik
i kažemo, "evo alata,
ali napravite od toga šta hoćete". -Baš tako. -Zanimljivo kod toga je da
kad gledate u stvari poput Hopija...
To je onaj zaluđenik u oružje.
Da, liči na zaluđenika.
Kako je to moguće?
To je kao... zamagljenost od vrućine.
Prirodna iluzija. Ima veze sa solarnim vjetrovima,
magnetnim polovima i...
Ne. Nemam pojma. Niko u kampu nema,
ali pravi savršen krug oko kampa.
Zato koristimo simbol kruga.
Obično je potreban "cvijet" da se vidi ovako jasno.
Da li je odraz čvrst? Može li se proći kroz to?
Zbog ovoga si mi poslala onaj video.
Šta? -Video u kojem pričaš o uzvisenju.
Ne, nisam.
Snimala sam se u slučaju da ti ili moja sestra
ili neko drugi dođe u kamp, a nas nema,
ali ne, nisam.
Nisam to poslala. To je čudno, pošto smo se svi složili
da ne dijelimo takve stvari, naročito nakon tvog brata.
Šta sa mojim bratom?
Lijepo mi je sa tobom. Drago mi je što si se vratio.
Ne moramo pričati o tome.
Čuješ li muziku?
Jesi li dobro? -Da. Ne mogu spavati dok su svi ovako budni.
Posvuda ostavljam ove poruke
u kojima piše da umuknu!
Ne voliš zabave?
Jesam nekoliko noći, ali nakon nekog vremena...
Jebote!
Kako se ti zoveš? -Džastin.
Ja sam Dženifer. -Ćao, Dženifer.
Ako ti se ne sviđa ovde, zašto ne odeš?
To je veoma čudna priča. Jesi li siguran da je želiš čuti?
Moguće je da si ti jedina žena koju nije uzelo par muškaraca,
pa ćeš me morati uvjeriti u suprotno.
Ne upucavam ti se. Tako se ja šalim.
100% sam udata, pa... -Da. Drago mi je što smo se upoznali.
Ne, u redu je. Ti si bezopasan.
Malo ti je ispran mozak, ali si bezopasan.
Ti ne pripadaš kampu?
Moj muž Majk je nestao ovde u blizini.
Došla sam potražiti njega.
Nekako se izgubio.
Ja sam lutala dok se skoro nisam onesvijestila.
Mora da je dehidracija.
Hal me našao.
Rekao je da ćemo ga naći.
Potrajaće...
Ali ćemo ga naći.
Kako napreduje potraga?
Bilo je to par...
Naš sin je kod mojih roditelja. Pa...
Idem leći.
Drago mi je što sam te upoznala.
Nešto je ovde, zar ne?
Da.
Da, jeste.
Sinoć sam vidio nešto što...
Ne mogu...
Ovo ti se neće dopasti.
Šta kažeš da ostanemo?
Zastalno? -Da. -Brinuli bi se za nas.
Ne bi imali briga, samo bi radili svoju stvar.
Ovde postoji neki red. To je pošteno.
Kao da nas nešto stvarno pazi.
Ne znam.
Uvijek sam mislio da ako doživim
da u svemu ovome postoji nešto više,
volio bih krenuti u crkvu ili tako nešto.
Svi tako misle.
Ali sinoć sam se vraćao u kolibu...
I kod jedne sam kolibe sreo djevojku koja je..
Šta?
Nije bila kao ostali iz kampa.
Bila je uplašena i tužna zbog nečega. Ne znam.
Ne vrijedi umrijeti zbog komfora. -Ovde nema masovnih samoubistava.
Trčiš pred rudu. Ne možemo se vratiti usranim životima
znajući da je nešto ovde.
Šta radiš?
Hal reče da je odgovor na dnu ovog jezera.
I zato idem na dno ovog jezera.
Odgovor na šta? -Šta je tačno "to".
To je previše kultovski.
To je čudovište! -Šta? -Nešto je dole! Vuklo me!
Šta? -Ne znam! Vozi!
Odlazimo. -To je kaseta. -Ne zanima me, odlazimo.
Znam da si umirao od želje da izmisliš nešto i odvedeš me odavde.
Ja nisam vidio nikakvo čudovište.
Ovde je zapravo sve u redu. -Ti ostani. Ja odlazim.
Obojica znamo da se to neće desiti, zar ne?
Vratićemo se u kamp.
Oprostićemo se kao normalni ljudi i onda idemo.
U redu. -U redu! Odlično. -Dobro.
Volio bih da možete ostati duže. -I ja.
Teško je otići, ali moramo se vratiti na posao.
Nacrtala sam ti oproštajni poklon.
Hvala ti. Ovo je...
Iskreno je.
Smijemo li biti malo...
... kultistični? Zadnji put?
Da. -Sigurno? -Da.
Svi...
Džastin i Aron su danas u jezeru pronašli poruku.
Strava. Dugo ih nismo dobijali. -Mislio sam da održimo ceremoniju gledanja.
Da ih ispratimo. -Šta je to? -Na taj način komunicira sa nama.
Sa slikama.
Ja sam Majkl. Vi ste crkvena grupa?
Drago mi je, Majkl. Mi smo proroci vjere kampa Arkadija.
Brinemo se da ljudi znaju da je samožrtvovanje za jednog Boga
jedini način da se započne put u kosmos.
Džastin me puno naučio o nadolazećoj apokalipsi,
pa ako želite obožavati sa nama u kampu, voljeli bi to.
I primamo male donacije. -Odani smo...
Pa...
Čini se da je poruka oprost.
Oprost za one koji lažu.
To je bilo neugodno.
Momci, momci! Čekajte.
Nisam znao da će biti tako. Nije trebalo biti neugodno.
To je lekcija. -Šta znači to?
Oprost.
Opraštamo ti što si nas okarakterisao
kao NLO kult smrti ili kako već.
Onda si rekao novinama
i između ostalog, da smo svi kastrirani.
Ti jesi kastriran. -Koliko znam,
ovde svi imaju polne organe.
Rekao si mi da je kamp morao uraditi to.
Da su sve to sankcionisali. -Nisam to rekao. -Jesi! Zašto...
Zašto smo onda ispričali tu priču?
Ovde nešto nije u redu. Uradio sam ono što sam morao da te zaštitim.
Žao mi je što ovako saznaješ... -Sve si to izmislio?
Ne bih da dodajem ulje na vatru,
ali da to nema veze sa tim što si htio da vodiš?
Ja pokušavam voditi? -Čak i kao mali, nije ti bilo ugodno
to što ovde nema vođe da daje odgovore.
Možda slikaš usrane slike, jer ih "to" slika.
Možda ti želiš biti "to". Ti želiš biti alfa.
Vukao si me za nos! -On te lagao! Jebeš njega!
Ja sam vas obojicu izvukao
iz zapaljenog auta vaše majke.
Dao sam vam hranu, sklonište,
svaku priliku da rastete.
A to što si ti uradio da nas potkopaš...
Zaboravimo činjenicu da nikada nećemo naterati Dejva
da skine onu prokletu bijelu majicu!
Možeš li se zamisliti da pokušavaš prodati pivo,
a neko može naći članak u novinama u kojem ispadaš
izdanak bez kurca religiozne grupe koja prodaje otrovno piće?
To su naša sredstva za život! I zato, ne! Jebi se!
Ona je tamo gore, užasnuta,
sa nekom pričom o tome kako ćeš
joj pomoći da nađe nestalog muža.
Šta radiš ovde, Hal? -Odlazi, čovječe.
Dođi. -Ne. -Idemo. -Ne.
Odmah! -Ne!
Ti si jebeni vođa kulta! -Zamoliću te da odeš.
Ili možemo ući unutra i staviti to na glasanje.
Zašto ne olakšaš svima?
Dođavola, Arone.
Jebote!
Izvinite što navraćam ovako kasno. Izgubio sam se...
Čujem vas unutra. Džastin ovde, od prije 10 godina.
Možete li mi pomoći?
Šta ćeš ti u mojoj kući?!
Šta ćeš mi koji kurac u kući?!
Dođavola! Jebete mi moju mater!
Samo sjedi.
Pazi oko motora! Da ga nisi pipnuo!
Znači, prije 10 godina ti kažem da živiš u nekom kultu smrti
i ne samo što nisi bio bistar da to sam shvatiš, već si se i vratio.
Nisi pametan. Nisi nikad ni bio.
Sva djeca su glupa, ali ti si retardirani hobit.
Žao mi je. Ne znam kako sam se izgubio. Ne znam kako
visiš tamo i stojiš ispred mene. Ne razumijem šta se dešava na kampu.
Gomila petljanih zatvora. Usrane vremenske kapsule.
Iznova se ponavljaju, poput pacova za zabavu te stvari!
Moja petlja je kratka. Neke su čak i kraće.
Vi budale ste u onom usranom kampu, koliko, 10 godina?
Moraš se ubiti prije restarta, inače će ona stvar to učiniti umjesto tebe.
A to je gore od bilo čega šta možeš uraditi sebi.
Ali kamp više voli da ta stvar obavlja to, zar ne?
Čak im je i sveta.
Ima da te izuje iz cipela.
Osjećam se užasno.
Znam bolje od toga. -Naljutio si se, to je sve.
Dešava se.
Hal.
Hoće li neko pivo? -Da, hvala. -U redu.
Svi znamo da ti je brat dobričina.
Svi smo znali za to sa kultom, ali...
Šta god. To je sada prošlost. Ne misliš valjda da većina nas
ima nešto što bi voljeli ostaviti iza sebe?
Sve drugo je...
Ovo mjesto nas štiti od nekih stvari.
Ali bez obzira na sve, istorija se ponavlja.
Pokvarena ploča svira dalje, zar ne?
Zahvalan sam što sam uopšte živ.
Ne radi to ako ne želiš.
Sve u redu? -Da.
Možda ne vidiš od one stare bradurine, ali Tim se mnogo brine.
Imam li ja razloga za brigu?
Da, navikni se.
Opcija samoubistva.
Nisam matematičar,
ali svakih par sati od '09... Šta ono bi?
Puno, jebote!
Ali ti želiš...
Ti ne želiš biti izgubljen, pa opet otići,
nisi toliko retardiran, zar ne?
Jer ako dozvoliš da te ščepa,
a još si na granicama kad se petlja ponovo pokrene,
zauvijek ćeš ostati zaglavljen.
Trebao bi moći pratiti onaj puteljak.
Sve je izgledalo drugačije i odjednom...
Da, sjećam se toga. Stvar je u tome što si sada star.
I vjerovatno ćeš samo pratiti liniju. Sranje se promijenilo,
zbunilo tvoj niski kvocijent inteligencije da te sredi.
Moram se vratiti bratu u kamp.
Mogu to uraditi za tebe. -Super. Kako da se vratim?
Ne za džabe. Veliko, jebeno ne.
Prvo mi moraš popušiti kitu. -Šta?
Prvo mi moraš popušiti kitu.
Zajebavam te!
Tvoje jebeno lice!
Ozbiljno, nema džabe. -Ne znam šta ti mogu dati,
ali stvarno se moram vratiti bratu
i odvesti nas odvede prije nego što se desi...
Svi smo zaglavljeni u ovim stvarima!
Ali ti si za sada slobodan!
Izgubićeš se, ali možeš prolaziti kroz njih kao neki tupan.
A pošto ne znaš razlikovati karburator od svog kurca...
Hoću da mi nabaviš oružje. -Imamo ih u kampu. Mogao bih...
Neću nasjesti na to. Sjedi.
Ovo ovde je naš krug.
A ovde je onaj nadrogirani sa hrpom oružja,
koji mi je prodao pokvaren računar prije nego što sam zaglavio ovde
i kunem se da će mi to nadoknaditi. Ovo je njegova petlja,
a ovo je njegova usrana koliba.
Zaluđenik u oružje? -Da, zaluđenik u oružje.
Prati ovu mapu
i ove oznake za petlje.
Srešćeš smrdljivog narkomana Krisa,
od čije bi se kolekcije oružja digao i Josemiti Semu.
Donesi mi nešto dobro.
I nacrtaću ti mapu da se vratiš bratu.
I koristi ovaj kompas.
Vjeruj samo ovom kompasu, ne onome šta vidiš.
U redu.
Neda mi da spavam.
Čudno je što se uopšte ne umorim. Jednostavno...
Neda mi da sanjam.
Radi mi to da mi um nikad ne napusti ovo mjesto.
Ova 3 sata...
Koristi prostor i vrijeme kao bič.
Meni je...
Žao mi je što to čujem. I...
Vidimo se uskoro.
Imam teoriju da je napravljeno od nemogućih boja.
Retina ima samo tri vrste kupastih ćelija. Možda nema dovoljno
snage da ga vidimo u našem normalnom stanju.
To je samo teorija. Ono što znamo je...
Pokazuje nam ono što vidi.
Ima tu neku snažnu eleganciju.
Pa, gledao me.
Zašto mi je poslao sliku prikolice? -Možda tamo treba ići.
Htio sam ići tražiti Džastina. -Eto ti.
Znam da je sinoćnja svađa bila gadna, ali možeš li mi pomoći?
Ne znam ništa što bilo ko drugi ne zna o životu.
Ali sinoćnja me noć naterala da razmislim.
Možeš li vladati sobom,
ako se odrekneš bilo koje količine autoriteta prema nečemu drugom?
Mislim... stvarno moram naći Džastina.
To je dobro pitanje. -Uvijek je bilo i biće.
Izađi na put i prođi pored kolibe broj 2.
Više nje ćeš naići na puteljak.
Prati ga jako dugo.
Nema šanse da se ne izgubim ako to uradim.
Možeš li poći sa mnom? -Bukvalno ne mogu.
Ali ti bi trebao. Iskreno se nadam da je dobro.
Nadam se da ćeš donijeti svoju odluku.
Prije nego što treći mjesec bude pun.
Hal?
Hal.
Reci mi šta to znači.
Reći nešto više bi bilo kao objasniti nemoguće boje.
Da?
Karl me poslao. -Ko? -Karl. On...
Možeš li jednostavno otvoriti jebena vrata?
Karl me poslao i...
Šta je? -Jesi li dobro? -Ovo? Dobro sam.
Nije tako kako izgleda. Majk mi pokušava pomoći. On mi je drug.
Pokušava da me otrijezni!
U redu. Ovaj... -Ne budi čudan. Uđi.
Molim te.
Kako se zoveš? -Džastin. -Tu ću te zaustaviti. Može pitanje? Kul.
Imaš li kakve droge ili kreka kod sebe?
Šta? -Trenutno, u džepu. Hoćeš li je podijeliti sa mnom? Ja bih sa tobom.
Ali brzo, jer Majk... evo ga.
Majk, zar ne?
Da. -Sjećaš li me se sa...
Da, da, da. Ne, ne zanima nas tvoja religija.
Kris mi je najbolji, narkoman je i pokušavam ga otrijezniti.
Ništa čudno se ne dešava. Našao sam ovaj hard disk.
Mislim da sadrži odgovor. -Jesi čuo? Majk je našao još jednu poruku
na usranom hard disku. I super je imati društvo.
Majk, zašto ne dadneš našem gostu stolicu?
Šta možemo učiniti za vas, gospodine?
Karl je rekao da mu možeš dati oružje.
Rekao si Usranom Karlu dati oružje? -Rekao sam ti prije godinu dana.
Nisi. -Jesam. Ja i Usrani Karl zajedno pucamo. -Pušili ste zajedno krek
i onda ste krali od Vojske spasa. -Zašto je to uopšte bitno?
Užasno procjenjuješ druge ljude.
Možemo li pokušati na drugi način? Molim te.
Čini se da to nije upalilo.
Šta je to bilo? -Naša prošlost ili budućnost.
Nema nikakve razlike. Ista stvar.
Zaglavljeni smo u beskrajnoj petlji
i na razne smo načine pokušavali izaći iz nje i to nije upalilo.
Bože, budem li morao slušati
još jednom na početku, "Sunce ti jebem! Jebeni Majk!"
"Kako si, čovječe?", mislim da ću prosvirati sebi glavu.
Kakav je to akcenat? Irski?
Ti tako zvučiš.
A ti? Na početku stvari? Dođeš u šumu sa začešljanom kosom punom gela
sav pogrbljen, k'o Džejms Bond sa skoliozom,
pokušavaš sakriti stojka.
Mogu li ti udijeliti malo mudrosti?
Ne popuštaj. Ni jednom.
Caka sa svim ovim je da se ne bojiš nečega što je...
Užasno. A svi se boje toga.
Ali ako te samo jednom uspije iskontrolisati,
kontrolisaće te svaki jebeni put. Pogledaj mene i Majka.
Mi smo šupci koji trpe tuđa sranja.
Moraš pobjeći odavde.
Ako vidiš tu stvar, ne izvinjavaj joj se,
ne klanjaj joj se, ne povinuj joj se,
samo bježi, jebote. Kao da ti život zavisi od toga,
jer i zavisi.
U redu? To ti je moj savjet.
Želim ti sretan prolaz.
Živio.
Spreman? Da pokušamo? -Da. Uradimo to.
Za mnom. Pokazaću ti oružje.
Nemoj ostati ovde!
Ne možeš pomoći. Idi prije nego što...
Čudno je vidjeti kako je blizu
ova petlja do ovog zatvorenog, usranog područja.
Koliko si već zaglavljen u ovoj petlji?
Teško je reći. Kad smo došli,
rekao sam da ako otrijeznim Krisa za sedmicu dana, odlazimo,
a to je bilo prije mnogo sedmica.
Stalno razmišljam da možda postoji konfiguracija
koja će nas izvući iz priče, kao životna Rubikova kocka.
Znam jedino da bih resetovao stvari pod mojim uslovima,
nego da onaj idiot to radi umjesto mene.
Šta ćeš prvo uraditi kad izađeš odavde? -Vidjeti ženu Džen i naše dijete.
Zanimljivo, ostavljala je dosadne, male poruke po kući.
Baš me znala iznervirati.
Šta sve ne bih dao da se probudim kraj jedne od tih poruka.
Nadam se samo da je sretna i da je krenula dalje.
Čudno je, nismo predvidjeli načine na koje ćemo se izolovati
od onih do kojih nam je stalo.
Nadam se da ćeš naći svog brata.
Sretno i nemoj da zaglaviš.
Majk?
Ja...
Stvarno se nadam da ćeš izaći odavde.
Jer, jebi se.
Krise, Majk je! Tvoj najbolji prijatelj!
Ne pucaj!
Sunce ti jebem! Jebeni Majk! Kako si?
Dobro sam. Kako si ti?
Jebeno fantastično! Živim san! Zar ovo mjesto nije super?
Da. Baš je nešto posebno.
Džastine!
Tražim te cijeli dan. -Isuse. Usr'o sam se od straha.
Zašto si to uradio? -Što si ti tek tako otišao?
Nisam otišao, zamolili su me da odem. -Mislio sam da te pojeo medvjed.
Sad sam ja izgubljen. A ti? -I ja sam. Jer si ostavio upaljeno svjetlo u autu,
a nisi uzeo novi akumulator. -Nema smisla. -Ti nemaš smisla.
Hoćeš li se izviniti? -Požuri. Moraćemo paliti auto na guranje da ne zakasnimo,
a ti nisi veoma jak.
Halo? Mi smo se... izgubili.
Tražim kolege na granicama. Poslužite se vrtom. Bajron Kasel 08-11-??
Cvijet.
To je ustvari cvijet. Baš neočekivano. -Nije. Možemo li ići?
Da. Ovde nema nikoga.
Mislim da se mogu snaći sa kompasom. Samo će trajati vječno.
Samo će trajati vječno.
Pa, Ana... -Da. Spavali smo.
Da. -Čestitam. -Hvala.
Nisam znao. -Otišli smo u krevet oko ponoći,
dobro se naspavali
i kad smo ustali, vidio sam da te još nema,
pa sam ti pritekao u pomoć. Nema na čemu.
Misliš, bukvalno ste spavali?
Da, to sam rekao. -Znam šta si rekao,
ali kad ljudi kažu da su spavali, misli se na seks.
Poprilično sam siguran da riječ "spavati" znači sklapanje očiju,
smještanje, postati nesvjestan... -Nije bitno.
Imam osjećaj da ću umrijeti od žeđi.
Jesi li dobro?
Nije ostalo puno. Ne treba ti? -Ne, Arone, ne treba mi voda.
U redu. Ako požurimo, možemo stići u kamp prije trećeg mjeseca.
Hajde, idemo.
Moramo popričati o nečemu. -Super. Pričaj mi na putu do auta. -Ne.
Možeš li sjesti na trenutak?
Ja ostajem.
Možeš i ti. Znam da nećeš, ali... možeš.
Želiš da iznova umireš
i da ti se život ponavlja odavde do vječnosti?
Ponašaš se kao da je to ludo, kao da sam prvi čovjek
u istoriji koji želi živjeti vječno.
Sa ljudima koji te cijene.
Nema razlike između zaglavljenosti u petlju i da ti se ponavlja
jedan te isti usrani dan i povratka kući i smrti.
Ali kod kuće se svašta može desiti. Može biti bolje od kampa.
Pokušali smo sa tim, čovječe. Skoro deceniju.
Spreman sam da opet zavolim svoj život.
Umiranje traje sekundu.
A usran život je dug.
Arone, mislim da donosiš veliku odluku,
a malo si promislio.
Shvataš li da ovo možeš uraditi samo jednom i ne možeš otići?
Sve je bolje od života kojeg mi ti nudiš da živim.
U redu.
Hajde da te vratimo.
Dođavola!
Šta misliš da je pogodio?
Ne. Čekaj! -Sranje!
Vratiće se.
Osjećaću krivicu cijeli život ako te ostavim ovde i zato...
... ostaću i ja.
Poštuješ moju odluku da ostanem?
Valjda. Ako to tako gledaš, naravno,
to radim.
U redu. Idemo. -Šta? -Sve što sam ikad htio je...
Idemo! -Molim te, upali. -Idemo!
Kad dostignemo dovoljnu brzinu, uskočiću. Onda uskoči i ti.
Onda ubacujem u prvu i puštam kvačilo. -Znam paliti na guranje! -Samo kažem.
Daj da ja vozim. -Šta? -Daj da ja vozim auto!
Daj da ga prvo upalim. Jebote!
Dobro, ti vozi jebeni auto! -Da, ja ću ga voziti!
Slušaj...
Pošto ćemo umrijeti, želim da znaš...
Sve si zajebao. Stvarno jesi. Nikad to ne govorim,
ali si nam potpuno sjebao živote.
Ali ti si mi porodica. To porodica radi.
Sve što sam ikad htio je da zajebem sa tobom.
Zajebati naše živote isto koliko i ti.
Slušaj, na spomenicima piše,
"Voljenoj majci", "Voljenom bratu", a ne "Voljenom članu kampa".
Za to postoji razlog.
Odavde smo jednaki. Brat si mi. I volim te.
I ja tebe. -Moraš upaliti auto, jer ne želim da umremo. -Upadaj! -U redu!
Uspjeli smo! -Da! -To!
Treba nam goriva. -Ne treba.
Ne, prazan je. -Stalno je tako. -Na praznom?
Prazno znači da nema goriva u rezervoaru. Ne bi mogli ni...
Ti to skontaj.
preveo: adm1r
Preuzeto sa www.titlovi.com