www.titlovi.com
Zamislite da ste mrtvi.
Osjećate se utrnulo.
Počinje s vašim prstima.
Kreće se prema vašim rukama... zapešćima...
ravno do vrha lakta.
Sve je mrtvo.
Ako možemo zamisliti naše vlastite smrti,
ali se ipak nekako vratiti u život,
onda to dokazuje da možemo sve preživjeti.
Sada, ne boj se.
Kontroliraj trenutak.
Ako ga kontroliraš,
onda će se kaos događati oko tebe, a ne tebi.
Razumijete li?
Kamera je u kapi? -Da, naravno da je.
Gledajte.
Nadam se da će to raditi.
Tri mjeseca priprema, to će biti savršeno.
U redu, uletjet ću unutra u 09:00, kao i uvijek.
Dajte mi 20 minuta. Do tada ćemo imati dobru publiku.
Mogu li ponovno probati lažnu krv, mama?
Ne, dušo, vrećica je zatvorena. Ne želim da mi zamrlja majicu.
Pa, bok. Kako ti mogu danas pomoći?
Ostanite smireni i nemojte učiniti ništa glupo. Predajte mi lizaljke.
Želim ti ugodan dan.
Sve njih.
Pištolj!
Imam ga! Imam pištolj!
Gotovo je. Gotovo je. -Kako si to mogao?
Mama, ne!
Ne, mamice. Nemoj umrijeti. Mamice!
A zbog čega? Lizaljki?
Mamica je voljela lizaljke.
Govorim vam, ima baš okus kao javorov sirup.
Oprostite, ljudi. Oprostite. -Što? Gladan sam.
Preskočili smo doručak.
Bio si dobar. Ti si bila odlična.
Dobro obavljeno. Izvoli. Hajde.
Baxter.
To je bila moja greška. Potrgala sam prvi put.
Tako mi je žao. Vidimo se u autu.
Kreni. -Hvala ti.
Što se u kurac to događa?
Dame i gospodo... neka ovo bude vaš znak trubom.
Život je... sladak.
Pa ga okusite dok još možete.
OBITELJ FANG
Dva tijela pronađena nakon što su ostavljene krvave mrlje na odmorištu.
PAR PRIJAVLJEN NESTALIMA
Caleb & Camille Fang nestali, kažu djeca.
Baxter?
Baxter!
Mislim da sam nešto pronašla!
MJESEC DANA RANIJE
Mislim, okrutno je.
Sjedila sam tamo sama zato što mi je tata kasnio, kvragu.
Što... ovo je... ANNIE FANG PIJE SAMA
Kvragu.
To je...
To je... -Približavamo se vremenu.
Vjerojatno bi trebali obući ogrtač.
Ogrtač? -Upravo se spremamo za sljedeću scenu gdje ste u toplesu.
Iz garderobe su vam trebali poslati u vašu prikolicu.
Toples?
Ne. Ne.
U scenariju se ne spominje golotinja.
Freeman je to stavio jutros.
Ma daj. Nije to spomenuo kada smo uvježbavali scenu.
Za pet, svi.
Izgledaš kao da ti treba više od pet minuta.
Da. O, da.
Neće me biti puno više od pet.
Što ima, sunašce. -Ti hoćeš da budem gola.
Toples.
Tip otvori vrata, a ja tamo stojim s mojim sisama vani.
Gina želi kontrolirati situaciju.
Sa svojim grudima? Ma daj.
Ja... ja nisam nikada...
nikada ne bih rekao da si tako uštogljena.
Znaš, to je kao, mislim, Annie Fang.
Znaš, divlja žena. Indie draga.
Oprosti. Oprosti što sam te razočarala.
Nekada si... nekada si učinila sve, znaš, zbog svojih uloga.
To nisu priče na koje sam ponosna, Freeman.
To su baš glupe, glupe stvari
koje glumac radi kada se previše boji da glumi.
Sada znam bolje. -To je šteta.
Što? Da sam starija i mudrija?
Ne, da... da si postala, kao, tako sjajna
znaš, u tim usranim romantičnim komedijama, i...
U redu, sad je dosta. To je to, gotovi smo.
Moraš da odeš. Moraš da odeš.
Samo ti pokušavam pomoći. -Neću to učiniti.
Želim pokazati svijetu... da si još uvijek opravdana glumica.
Hvala, Freeman.
Kako si hrabra i neustrašiva kao i uvijek...
Da, neću to učiniti.
Znam da to što tražim od tebe je teško.
Ali velika umjetnost je uvijek teška!
Nemoj se bojati.
Kontroliraj trenutak.
Ako ga kontroliraš,
onda će se kaos događati oko tebe, a ne tebi.
Razumiješ li?
Nisu li ti poslali ogrtač? -Ne treba mi. Ja imam kontrolu.
Idemo više s tom jebenom scenom. -Fantastično.
U redu, idemo svi.
MUNJEVITA DAMA PONOVNO POGAĐA
ZVIJEZDA SE ŠEĆE U TOPLESU PO SETU
Bok. -Bok.
Koliko je to? -Dva dolara.
To je pet.
Imam za ovo.
A dobra stvar je da sam pojeo samo za dolar, u redu?
Dakle, to je... sve tvoje, i ovo i ovo.
Moje, dobro?
Kako je, Harold? -Bok, Baxter. Kako ide?
Pa, knjiga nije gotova, ako se to pitaš.
Ali radim na tome svaki dan.
Znaš da je prošlo dvije godine prošlog mjeseca kako kasniš?
Znam.
Znaš da su oni izgubili strpljenje?
Siguran sam da jesu. Slušaj, ako si me nazvao
da se osjećam loše, uspio si, i sada možemo poklopiti, dobro?
Ne. Možda imam neki posao.
Da? Za mene?
Ništa veliko. Samo priču za muški časopis.
Da li znaš što je puška za ispaljivanje krumpira?
Nasprejaš ga jedanput, možda malo više.
Lak za kosu, zar ne? -Da.
Zatvoriš ga.
Zašarafiš ga jako čvrsto. Zatvoriš. Podigneš oružje.
Ovo će biti dobro. -Naciljaš, pucaš.
Hajde.
Zar ti ne miriši na pomfrit? -Malo.
Vi momci dolazite ovdje često, zar ne?
Svaku večer, osim ako ima nešto dobro na TV-u.
Točno. -Razumljivo.
U redu, Lois Lane. Nazvali smo ovu bebicu "Air Force One."
U redu. -Nećemo se pretvarati da je ovo bolje od seksa,
ali ovo će te jako usrećiti.
Pogledajte vi ovo!
Hajde. Hajde, ti si rođen za ovo, čovječe.
Pogledaj se. -Kužim.
Ovo je jako značajno. Daj mi još jednu.
Daj mi to, čovječe.
Još jednu od toga.
Nemoj se bojati.
Kontroliraj trenutak.
Ako ga kontroliraš,
onda će se kaos događati oko tebe, a ne tebi.
Razumiješ li?
U redu. Spreman sam.
Još jednom! Još jednom.
Što? Nemoj biti lud. -Ne. Ne, ne. Ne izazivaj sreću.
Budem ja. -Idemo. Ti to napravi.
Ostani s nama, prijatelju. -Što se događa?
Krenuli smo u bolnicu, Baxter,
ali trebam te da pričaš s nama, prijatelju. Možeš li to?
Baxter, možeš li to, prijatelju? -Pogodio sam te u glavu.
Da. Što hoćeš da pričam? -Nije važno. Reci nam nešto.
Pričaj nam nešto o čemu pišeš.
Ja sam... počeo novu knjigu, ali imam malo spisateljsku blokadu.
Pa, možda ti mi možemo pomoći. -Kako se zove?
Zove se, "Dječja jazbina." -Pa, o čemu se radi?
To je u vezi dvoje klinaca... bratu i sestri, i oni bježe iz sirotišta.
Ali su uhvaćeni od gospodara borilišta.
Pa, što je taj tip? -To je tip koji ima arenu u podzemlju
i tjera ih da se bore onako iz sporta.
Da li uspiju pobjeći?
Ne znam. Ne znam. Nisam došao tako daleko.
Pustite me da malo odspavam. -Ne, ne, ne!
Što se dogodilo s mojim uhom? Stvarno boli.
Perforirani bubnjić. Bit ćete dobro za par tjedana.
Bez letenja, ipak.
Da li ste rekli bez letenja? -To je ono što sam rekla.
Bit ćete bolje kada vaši ljudi stignu ovdje.
Što to znači? Ja nemam nikakve ljude.
Pa, pregledali smo vaš novčanik. Standardna procedura.
Doktor je nazvao vaše roditelje. Dolaze ovdje po vas.
Ne, ne.
Ne, ne. Gospođo?
Gospođo?
Caleb i Camille Fang,
najpoznatiji su bili za priređivanje improviziranih javnih događaja,
tako da su i svoju djecu uključivali u umjetnička djela.
Rezultat je često bio uznemirujuć, kao što su bili i uhićivani.
U jednom od njihovih ranijih djela,
Caleb Fang je hodao kroz puno klizalište
noseći njihovu novorođenu kćer.
Iznenada, serija domaće izrađenih raketa
koje su bile u torbi na leđima, počele su gorjeti.
Camille je zabilježila taj trenutak s druge razine klizališta.
Obitelj Fang se jednostavno nametnula u svemiru
kao da su ručne granate, i samo čekaju da se nešto dogodi.
BAXTER IZABRAN ZA MALU KRALJICU 1982
Candace Cane!
Činilo se da nisu imali nikakva očekivanja,
osim da namjerno izazivaju nemir.
Takva vrsta događaja je tako rudimentarna,
tako neopterećena po tradiciji kakva je bila prije njih,
da to gotovo opterećuje pojam što čini umjetnost.
Fangovi. Samo rade smicalice.
To je sve od toga. -Možeš... to nije fer.
Mislim, znate, volite li ili ne rad Fangovih,
ne možete poreći umjetnost, to je sigurno.
Što? Naravno da mogu. To je moj posao.
Gle, Fangovi su proturili te šuplje podvale kao da je to dovoljno.
Možeš reći isto o kopačima,
ili situacionistima, ili dadaistima za istu stvar.
Ali ako pogledate malo dublje,
naći ćete da Fangovi nadilaze ono što...
Ništa oni ne nadilaze.
To su samo smicalice.
U komadu... sa svečanom povorkom,
izazvali su spolne stereotipe.
U komadu s restoranom, traže od nas da pogledamo na hranu
ne kao hranu, nego kao status ili stil.
U nekim od ranijih... -O, ma daj!
Samo zato... što si priložio primjer, to ne čini umjetnost, znaš?
Možeš to nazvati umjetnošću, ali prava umjetnost zahtijeva
estetsku inteligenciju.
Ali ta dvosmislenost je ono što ih čini zanimljivima.
Da li je umjetnost ili šala? Da li je dubokoumno ili smicalica?
Jesu li oni genijalci ili šarlatani?
To su pitanja koje žele da se mi pitamo.
Pa, oni se neće previše truditi da odgovore.
A Fangovi izazivaju samu prirodu umjetnosti.
Mislim da ne.
Oni prihvaćaju sve što je divno o umjetnosti,
i oni ga podrivaju u isto vrijeme.
Oni su duboko ozbiljna klasa klauna koji slave...
"Klauni" je točan pojam, da.
Oprosti. Što si rekao?
Ja... ja mislim da ono što oni rade je divno.
Pa, ja mislim... da to baš ne razumijem.
Pa, to je prilično očito.
Dakle, istina o stvaranju filma je stvarno...
to je čudan proces, znate?
Uvijek zahtijeva nekakav stupanj nastranosti.
Je li to razlog zašto ste skinuli gornji dio?
Skinula sam gornji dio zato...
pa, zato što sam htjela dokazati sebi da to mogu.
Nikada prije nisam snimila golu scenu, pa kvragu, zašto ne?
Je li vam Sally rekla da je ovo...
Ovo je jako važan članak za mene.
Ne, nije. Znam. -Da.
Oni kažu da sam malo... ne znam.
Neizvjestan položaj u profesionalnoj karijeri,
i da onda moram... ne znam.
Ali nisam stabilna.
Ne morate o tome brinuti. -Hvala vam, ali moram.
Očito da moram.
Pa, možete se opustiti,
zato jer me nije briga za vaše promjene raspoloženja.
Ja se zapravo više interesiram za vašu obitelj.
U redu je.
Žao mi je. Tako mi je žao.
Donest ću vam drugo. -Hvala vam puno.
Nećete valjda to staviti u članak, nadam se.
Kako bih to mogao izostaviti? -Sranje.
Da li ste uvijek tako nervozni kada vam netko spomene roditelje?
Ne spominju se često, zapravo. -Stvarno. Ali oni su poznati.
Pa, ne baš. U određenim krugovima, pretpostavljam. Ali...
Napisao sam tezu na njihov rad. -Šalite se.
Divno.
Zato sam htio napraviti ovu priču.
Mislite li da ćete ikada učiniti još jedan komad s njima?
Ne. Bože sačuvaj.
Hvala.
Moralo je ipak biti zabavno. Hajde.
Biti dijete "A"?
Da, naravno. Ali više nisam dijete.
Uostalom, vaši čitatelji ne žele slušati o tome.
Oni ne žele slušati o čudnom izvođenju umjetnosti.
Gledajte, ja mislim da ste velika glumica.
Ali ste i umjetnica,
zar ne mislite da je već to postojalo u djetetu "A"?
Emocija? Radost? Anarhija?
Šteta je što vaši redatelji
ne znaju kako usmjeriti sve to kao što su to vaši roditelji.
Kada sam imala devet godina...
dijete "A" je imala ulogu.
Bila je to uloga koju sam glumila. Nije bilo o tome tko sam ja.
Hej, Baxter. Kako ide, prijatelju?
Grozno sam.
Gdje si?
Gore sam sjeverno u New Yorku.
Da, to je stvarno grozno. Što radiš tamo?
Dobio sam metak u glavu.
Što si upravo rekao?
Dobio sam metak u glavu. Ali sam dobro.
Ja sam... pa, nisam dobro. U bolnici sam.
Ali, znaš, ne umirem, tako da...
Dobio si metak u glavu?
Jesam.
Pa, tko? Tko te je pogodio u glavu?
Samo neki tip. I bio je to krumpir.
Baxter...
Ne zovem te zato, ipak. -Hajde, jesi li na drogama? Jesi li?
Da. Perkocet, uglavnom.
Hoćeš li me nazvati kada budeš razuman?
Ne, ne, Annie. Ne prekidaj.
Ma hajde, Baxter...
Doktori... ne daju mi da odem.
A mama i tata me vode kući na oporavak.
Što? -Da.
Mama i tata su na putu. Moraš doći po mene.
Gle, ja sam u pidžami, i oko 4800 km udaljena.
Ne mogu to učiniti. -Pa, ja ne mogu kući.
Ne mogu se sam vratiti kući.
U redu. Pomoći ću ti...
ali ja samo... trebam jedan dan da sredim neke stvari.
Sada sam stvarno na nekom čudnom mjestu.
Jesi li ti na čudnom mjestu, Annie?
Ja sam skoro poginuo od krumpira.
Hoćeš li se samo opustiti? Poslat ću ti avionsku kartu.
Možeš doći i ostati sa mnom.
Ne, ne, ne smijem letjeti, Annie.
Onda im reci da ne možeš ići. Samo im se usprotivi, Baxter.
Kada sam to ikada učinio?
Nemaš odgovor, zar ne? Zato što to nisam nikada učinio.
Hvala ti puno, Annie.
Stvar je u tome, da sam se pozvala na uslugu.
Izvukla sam tog tipa iz "Esquirea."
A ti si ga odlučila srediti?
Ne, nisam odlučila. Samo... se dogodilo.
To je problem, Annie.
Takve stvari se ne bi trebale samo dogoditi.
Znam. -Mogla si se s tim izvući prije par godina, u redu?
Svi vole malo krasti po trgovinama sa svojim zvijezdama.
Malo vožnje u pijanom stanju tu i tamo. Nekako je slatko.
Ma daj, prestala sam to. Gotovo.
Da, to je bilo zgodno zatišje u srednjim godinama, znaš?
Zgodno i tiho.
Ali stvari su počele opet s puno krivina.
Znaš? I znam da dolaze dobre ponude.
Ali ne smiješ paničariti o tome.
Mogu se vratiti na stazu. Mogu, Sally.
Mislim da ne možeš.
Znaš, imaš kontrolu djeteta od dvije godine.
Gledaj...
Piješ li ponovno? -Ne.
Slušaj, ako piješ, znam par mjesta.
Ne pijem. Samo... samo trebam neki projekt.
Mislim, što je s početkom snimanja za "Pčelinja sila 3"?
Jesmo li već to dobili?
Moraš o tome pričati s Gordonom. -Zašto?
Zašto? Zato jer je on tvoj agent. Trebala bi to čuti od njega.
Što da čujem? -O, Bože. -Što?
Ponudili su "Munjevitu damu" Alison Cane.
U redu.
Pa, to je neprijatno.
Ma daj, Annie, gledaj ovo kao na dobru stvar.
Ne moraš više nositi taj smiješni kostim.
Volim taj kostim.
Nabavit ćemo ti bolji.
U međuvremenu, mislim da trebaš napraviti korak nazad.
Mislim da moraš dobro sjesti i raščistiti neke stvari sa sobom.
Čak ni ne znam što to znači.
Hvala vam. Hvala vam. Hvala vam.
To je pjesma koju sam ja napisala, zove se, "Ubijte sve roditelje."
Cijenimo vaše donacije koje mogu poštedjeti našeg psa Corneliusa.
Jesi li spreman? Jedan, dva, tri.
Vi djeco... vi djeco ste užasni!
Hej, čovječe, samo pokušavaju izvoditi. Koji je tvoj problem?
Budite tiho. Pustite djecu neka izvode.
-Mislim, ovo je jako... loše.
To je užasno. Žao mi je. Pušiona ste.
Ne, on je u pravu. Vi ste užasni. -Ona zna o čemu priča.
Trebali bi naučiti svirati instrumente, a ne samo udarati po njima.
Ne možemo si priuštiti lekcije.
Oprosti. Jesam li ti povrijedila osjećaje?
Zato jer se želim ubiti, tako je loše.
Vjerojatno ste ubili svojeg psa s muzikom.
Ovo će biti odlično za moj dokumentarac o sranjima.
U redu, nastavite svirati, djeco. Nastavite svirati.
Ne slušajte njih. -Što, sviđa vam se ovo?
Moraš si pregledati uši, plavojko. Sviđaju ti se ti klinci?
Nadam se da nemaš djecu.
Ja se nadam da će ti se maternica smežurati!
Ne, ne snimam to. -Daj mi kameru.
Moraš je sam uzeti. -Daj mi kameru.
Eto ga. To ti je predstava. To je predstava.
O, da! -Zgodno.
Bili ste užasni.
Užasni! -Užasni!
Nikada nisam čula... -Kamera i snimka je uništena.
Ali me nije briga! Nije me briga.
To je bilo samo za nas. Bili ste nevjerojatni.
Nikada nisam bio ponosniji.
Da!
Oprosti što kasnimo. Oprosti. -Kasnite.
Imao sam natpis i sve. Morala si nositi svoje torbe.
Hvala ti što si došla.
Pa, brinut ćemo se za tebe. -Da. Za tebe se isto treba brinuti?
Da. -Jesi li dobro? -Kako ti je uho?
Bolje je... bolje nego jučer.
O, Bože. -Pogledaj ti njih.
Hej. -Dobrodošla kući.
Pogledaj se kako si mršava. -Što je s tim zavojima?
Pa, jesi li vidjela bratovo uho? Željeli smo igrati zajedno.
Izgledaš tako prekrasno.
Donesli smo ti ovratnik. Pogledaj ti to.
Ovdje. -Ma daj.
Neću to stavljati. -Skroz novi. Nije korišten.
Pa, hej, kakav je plan? -Tata.
Oprosti, Annie. Koji je plan, Annie?
Ne znam. Ovdje sam zbog Baxtera.
Ovdje smo svi zbog Baxtera.
Što god Baxter treba. -Ovo je mjesto ozdravljenja.
To je odlično.
Samo trebam nekoga da me odvede u kupovinu.
Nemaš puno velikih mogućnosti u svom ormaru, tata.
Malo polakše s tim tabletama, dušo.
Uho me jako boli, mama.
Što je s tobom?
Da li te nešto svrbi da radiš kad si se već vratila?
Ne. Idem samo polako.
Malo joge. Malo razmišljanja.
Razmišljanja. -Da.
Očito imam neke navike koje moram odbaciti.
Nemoj to učiniti.
Tvoje loše navike su moje omiljene stvari o tebi.
Da, ali ja mislim da je to dio problema, tata.
Hej, govoreći o tome, vidjeli smo snimke tvojih sisa.
Pas mater. -Bile su prekrasne.
Isuse Kriste.
Hej, bilo je i vrijeme da počneš glumiti s idejom
slavne osobe u ženskom obliku gledanog objekta.
To nije ono što sam radila.
Naravno da jesi, bila toga svjesna ili ne.
Možeš izbaciti djevojku iz umjetnosti,
ali ne možeš izbaciti umjetnost iz djevojke.
Pa... ja sam još uvijek umjetnica, tata.
To je ono što sam upravo rekao.
Da, glumci. Glumci su umjetnici.
Da. Nisam li rekao da mi se svidio tvoj šou sa sisama?
Svidjele su nam se oboje jako puno.
Imaš lijepe grudi, dušo. -U redu, sad je dosta!
Možemo li više da ne razgovaramo više o snimkama sisa, molim vas?
I možemo svi prestati govoriti o sisama.
Za Fangove.
Ponovno zajedno. Tako bi i trebalo da bude.
Čekali smo dugo za ovo. -Živjeli.
Slike sisa.
Sise. Sise. -Tata.
Sise! -Tata...
Smiješno.
Bila sam bolja tada.
Bilo je tako jednostavno. -Da.
Samo su nam rekli što da učinimo.
Kada je postalo tako komplicirano?
Zar ne znaš?
Ne.
Mirna plaža. Dođi ovamo.
Mirna plaža.
Baxter...
Nikako nisi mogao zeznuti hitnu pomoć u ovome.
Hvala Bogu da ti je sestra malo improvizirala.
Majka ti je tamo skoro umrla.
Baxter je bio savršen. Savršen.
Što to imaš?
Gledaj svoja posla.
Napravit ću kokice!
Hvala ti.
Imaš nešto da se odvija tamo gore, zar ne?
Pa, možemo to pokupiti kasnije.
Nitko mi nije rekao da će biti filmska noć.
Stavi još jedne da bolje vidiš. -O, sad je bolje.
Zašto ovo radimo?
Zato što se trebamo ponašati kao zdravi ljudi.
To se zove gluma.
Znaš? Trebaš izgledati, poistovjetit se s ulogom
prije nego postaneš ta osoba.
Koja osoba? -Ta osoba koja neće zajebati stvari.
Što znači da nema više Perkoceta za tebe.
Nema više cuge za mene.
Da, misliš da to možeš? -O, da.
Mislim da je bilo zgodno prošle večeri.
Gledajući te starce kako sjede zajedno na kauču.
Što? -Nisi to vidjela, zar ne?
Što da sam vidjela?
Biti zavedena od svojih roditelja, što je bilo ogavno.
Ma daj, smiješan si. -Vratimo se.
Mama hoće da pokrenemo neki zadatak s njom.
Ti misliš da sam smiješan, zar ne? -Da. -Ti to nisi vidjela?
Nisi pokupila ništa od toga? -Ne. -Ma daj.
Kakvu vrstu zadatka? Želim malo joge nakon ovoga.
Idemo. Idemo trčati uzbrdo.
Želiš biti ta osoba, osoba koja trči uzbrdo.
Hajde.
Da, ja ću... trčati uzbrdo. Hajde!
Pa, gdje idemo?
U zabavni park.
Pokrenut ćemo zadatak u zabavnom parku?
Zašto idemo tamo?
Denver MCA žele od mene da stvorim novi komad.
Nisam se s njima čuo godinama,
a kada smo shvatili da budete oboje kod kuće...
Nepotrebno je za reći, bili su jako uzbuđeni.
Odradit ćemo komad? -Annie, Annie, obuci ovo.
Što sam ti rekao? -Što je ovo?
To je majica, dušo.
I trebaš je obući, inače događaj neće uspjeti.
Sve što moraš je da dijeliš te lažne kupone.
Da. -Za sendviče od piletine.
A kada to napravimo, Baxter će snimati sve ljude
na šalteru kako zahtijevaju besplatnu hranu.
Onda ću ja ujediniti bijesne kupce,
tako da će se oluja zahuktati na šalteru.
To će biti stvar ljepote. -Mislim da to nije dobra ideja.
To nije dobra ideja. -Ne.
O čemu to pričate? Bit će zabavno, kao u starim vremenima.
Bit ćete sjajni.
Da, a što s time ako prepoznaju Annie?
Donijeli smo maske. -Annie će imati masku?
Ta im je dobra. Ne mogu. -To je sranje, mama.
Baxter. -Da?
Kloni se ovoga. -U redu.
Ako se novine ovoga dočepaju, to će biti užasno za mene.
Točno tako.
Koga briga? Nisi ni trebala biti u tom poslu.
Što? -Molim te, nemoj to govoriti.
Pa, u tome si 20 godina. Što imaš više pokazati?
Hrpa usranih filmova i reklama za tampone.
Caleb, budi pristojan. -O, moj Bože, tata.
Nije li to bila tampon kampanja? -Bila je.
Upij sve dobre stvari u životu, a sve ostalo prepusti nama.
U redu, ma daj. -To je strašna izreka.
Samo pokušavam zaraditi za život. -Dajem vam ovdje priliku
da opet budete umjetnici. -U redu, već smo to prolazili.
A i B su i dalje umjetnici.
Molim te da nas ne zoveš A i B, mama.
"Molim te da nas ne zoveš umjetnicima," to si mislila.
Caleb! -Žao mi je, tvoji mali pomaci
i Baxterova usrano emocijonalna fikcija nije umjetnost. To je smeće.
Što nije u redu s njim? Tata?
Caleb, mogu li samo reći,
da zaboravljaš kako sam vidjela recenzije o remek djelu
tebe i mame kako ste sve uzburkali.
Nemoj, nemoj, nemoj, nemoj. -Ne, to...
On treba to čuti. -Ne, ne. Annie, pusti to.
U redu? Pričajmo o stvari s vodenim balonom.
Da. -Pričajmo o katastrofalnom komadu zlostavljane žene.
Što je s epileptičarom u...
O, moj Bože. Epileptičar u antikvarijatu.
To je bilo neukusno, mama. -U redu, dobro, razumjeli smo.
Razumjeli smo, komadi nisu isti bez vas.
Mi to znamo. -Nisu.
O, ne, nisu. -Ne.
Zato ovo radimo. -Začepi! Začepi svoju guzicu!
Ne trebamo vas. Vaša majka i ja, mi ćemo sami to napraviti.
Mi smo na taj način radili godinama.
Pokušavamo biti uljudni.
Mislili smo da želite biti ponovno dio toga.
Ali kvragu s vama oboje.
Baxter, možeš li bar raditi s kamerom?
Još hoćete da to snimam?
Da, naravno. -Da, bezvoljan.
Prokleto si u pravu da sam bezvoljan.
Da. samo naprijed. -Ne.
Čak iako misliš da ja trebam začepiti guzicu. -Ne...
To je strašno. -To je stvarno teško gledati.
Mislim, znam da nije volio moje filmove,
ali nisam imala pojma da ih mrzi.
Ono što mrzi je da nas treba. Bez nas, njihov posao je pušiona.
To je ono što mrzi.
Žao mi je što vas smetam. -O, to je u redu.
Hoćete li da vam potpišem... -Baxter?
Suzanne. Suzanne Crosby?
O, da. Ti si ostavila poruku. Kako ide?
Išli smo zajedno u srednju školu. -Da. U redu je ako me se ne sjećaš.
Ne, sjećam se, sjećam se, sad kad te gledam.
Kosa ti je prije bila... -O, Bože, da.
I imala si hrpu piercinga, zar ne? -Da, da. Još uvijek imam par.
O, da. Da, da, da. -Nadam se da ovo nije previše čudno.
Znaš, samo... vidjela sam te, ja sam slučajno bila ovdje.
Pa sam te htjela samo pozdraviti.
Ona je išla na satove pisanja na koje je htjela da ja idem.
Pa, čula si. Ovo je moja sestra, Annie.
Bok. Nisam htjela biti nasrtljiva.
Nisi. -Samo mislim kako bi studenti voljeli čuti kako govoriš,
iz ovog si područja i postao si poznat.
Nisam baš siguran u to.
Ma daj. -Da.
Reci da. -Da!
Reci da. -Razmišljam o tome.
Pustite me da... -Hajde.
Pa, znaš, bez pritiska.
Ja sam jednostavna, tako da... imaš sve podatke.
Da, držat ću te za riječ.
Ja ću... bilo mi je drago da te vidim.
U redu. -Drago mi je što sam te vidjela. -Hvala. -Pozdrav.
Slatka je. -Da.
Imamo jednog. Uhvatio se.
Ta sirota blagajnica.
Nije dovoljno plaćena da to rješava.
Sranje. Ona mu daje. -Što je sad? Ona mu daje sendvič.
Ona misli da je to pravo? -Ne znam.
Ona misli da je pravo.
U redu, da vidimo što se događa.
Dala je i njima. Kojeg vraga?
Što se dovraga događa ovdje? Ne možeš se osloniti na nikoga
ovih dana da napravi pravilno umjetničko djelo.
Daj mi jednu od tih.
Bok. -Bok.
Ja bih jedan besplatan sendvič, molim.
Naravno. Izvolite.
Hvala ti. Čekaj, zar ne trebam kupon? -U redu.
Dobio sam to od nekog sumnjivog lika tamo pored Orange Juliusa.
Ne izgleda mi baš ispravan. -Ne, dobar je.
Mislim da je lažan. -Ne mislim tako.
Ali je, ipak.
Hoću da ga pogledaš dvije sekunde, pa mi reci da je pravi.
Želite li taj sendvič ili ne?
Daj da razgovaram s tvojim poslovođom. -Naravno.
Charlie, možeš li doći ovamo na trenutak?
Bok. Što mogu učiniti za vas?
Da li poslovođa ne radi danas? -O, ne, ovdje je. Imate ga.
Taj kupon je lažan. -Ne, dobar je, gospodine.
Jesi li ga pogledao? -Jesam. Služben je.
Nije služben. Meni ne izgleda službeno.
To je lažno.
A predao si te sve besplatne sendviče za lažne kupone?
Ti si budala, i tvoji ljudi su budale.
Gospodine, molim vas da uzmete svoj besplatni sendvič
i izađete iz reda.
Ne bih jeo to sranje od sendviča ni da mi platiš.
U redu, gospodine, pozvat ću policiju.
Imaš najmanju odgovornost.
Samo si trebao raditi svoj posao. Ja bih obavio ostalo.
Samo si trebao pustiti da se stvar dogodi.
Što nije u redu s ljudima ovih dana?
Ja napravim posao, vi budete svjedoci ljepoti.
To je sve što ste trebali... prestani to!
Ti nećeš mene snimati. Ja snimam tebe.
To je trebala biti umjetnost. A ne neki video na YouTubeu.
Dušo, idemo samo. -Nisam li rekao da će se ovo dogoditi?
Ti si mislila da će oni sve riješiti. Samo su učinili stvari gorima.
Ti si to učinio. Hej! Hej! Ti! Ti si to učinio!
U redu, dušo, idemo.
Mislim da su ga izgubili. -Njihov umjetnički senzibilitet?
Ne, mislim na njihovu pamet. Oni su... -Da.
Mislim, on je uvijek imao čudne ideje onoga što čini umjetnost.
Ali, ma daj, ovo je bilo gotovo glupo.
Je li on stvarno mislio da može napasti "Pileću kraljicu"?
Ne znam.
Možda smo im trebali pomoći.
Pomoći im? -Da.
Ne, Annie, ma daj. Apsolutno ne.
Oni se bore. Svi mi.
Pa, to nije isto, ipak.
Osim toga, pomoć im neće ništa riješiti.
Neće nas vratiti natrag u vrijeme kad smo bili klinci. Da li to želiš?
Hej.
Vaš otac i ja smo odlučili da odemo u Berkshire na par dana.
Berkshire, zar ne? Odlično. -Kada? -Večeras.
Da li je to zbog Pileće kraljice? -Koja katastrofa.
Velika umjetnost je uvijek teška, zar ne?
Što si to rekao? -Rekao sam ono što si nam uvijek govorio.
Velika umjetnost je uvijek teška. -Učini mi uslugu.
Ne pričaj o stvarima o kojima ništa ne znaš.
U redu. Vrijedi.
Pronašla sam nešto čudno.
To je stvarno čudno.
Ima ih na stotine u mom ormaru.
Što ti misliš da je to? -Ne znam.
Možda im je obožavatelj poslao?
Mislim, sjećaš li se one žene
što im je poslala sve te zube u Ziploc torbi?
Zapravo nekako dobro izgleda. Mislim, pogledaj te detalje.
Da. -Što to radite?
Ništa. -Nemojte to gledati.
O, ne. Sranje.
Ne, ne, ne, ne, ne, ne, ne, ne, ne, ne.
Što nije u redu? -Ja... ne znam.
Kvragu.
Od kuda su te slike došle? -Moje su.
Tvoje su? -Ti si to napravila?
Da, jesam.
Od kada si počela slikati, mama?
Kako mislite da sam ušla u umjetničku školu?
Prestala sam kada sam upoznala vašeg oca.
Dakle, on ne zna u vezi toga? -O, dobri Bože, ne.
Ako ikada sazna da sam ponovno počela slikati,
to bi bilo kao izdaja.
Zašto su ova vrata zaključana?
Mi... mi pričamo.
U vezi čega?
Našim osjećajima.
Nađemo se u autu.
Želim da ovo vi imate. Evo, ovo je za tebe.
Ovo je za tebe.
Sada, obećajte mi da ako ja umrem prije vašeg oca,
riješit ćete se ovog drugog.
Pa, vratimo... ovo nazad.
Nevjerojatne su.
O, to su samo slike.
Prilično su odlične, mama. -Da, hvala vam.
Frižider je pun, pa se slobodno poslužite svime što je unutra.
Hvala, mama. Zabavite se.
Hvala. -Daj nam pusu.
Pažljivo vozi, tata. -Da. -Pazi na brata.
To će biti samo na par dana.
Znam. -Bit ću dobro. -Bok, tata.
Držite se dalje od naše sobe. -Budemo.
Zašto ona plače? -Uvijek plače na rastancima.
Znaš, koliko god je jučer bilo čudno,
stvarno mislim da smo riješili neke prepreke.
O, da? -Da.
Razmišljala sam o tome... što je taj glupi tip iz "Esquirea" rekao?
Da svaki put kada napravim... ne znam, neko sranje,
napravim točno onako kako bi dijete A to uvijek napravilo.
Ali kad razmislim o tome, raspizdi me to što je on...
Da je bio u pravu u vezi novca, zar ne?
Točno, Baxter. Bio je u pravu u vezi novca.
A jučer to nisam učinila. Dijete A im se usprotivilo.
A to je zahvala djetetu B, zar ne? -Da.
Mi pomažemo jedni drugima. Mi razbijamo stare obrasce.
Kao par kod Dr. Phila.
Mi smo sve bolji. Ma daj, nisam ništa popila.
Ti nisi popio tablete. -Pa, ups.
Baxter. -Uho me boli.
U svakom slučaju, ali nešto radi.
Znaš?
A kada mama i tata shvate da mi više nismo djeca,
što će morati prihvatiti, mogli bi imati zdravu obitelj.
Zdravi život.
Da radimo zajedno zdrave stvari.
Otići na putovanje. Grand Canyon.
U Winnebago.
Zvuči strašno.
Pa, ja sam samo predložila. Hajde, nemoj me odmah kritizirati.
Dobro jutro, gospođo.
Imate li što protiv da dođete u policijsku postaju?
Ima situacija o kojoj bi željeli razgovarati s vama.
Auto koji je registriran na vaše roditelje,
pronađen je na odmorištu ceste 22
baš neposredno prije granice s Massachusettsom.
Nisu bili kod auta, ali se bojim da je bilo borbe, i podosta krvi.
Provjerili smo sigurnosne kamere,
i ispitali smo zaposlenike u okolnim lokacijama.
Ali trenutno ne možemo zaključiti ništa konkretno u ovom trenutku.
Svi znakovi ukazuju da su vaši roditelji trenutno nestali,
i moramo posumnjati na otmicu.
Žao mi je, šerife. To je... naši roditelji nisu nestali.
Oni su umjetnici. To je sve predstava.
Mi sve znamo o njihovim umjetničkim stvarima.
Ali, činjenica je da su nestali od auta
kojeg su vozili, i da je pun krvi.
Ovo je tako glupo.
Gospođo, bilo je četiri otmice na odmorištu
u zadnjih devet mjeseci, sve duž ceste 22,
i sve je završeno ubojstvom.
Čekajte. Stvarno?
To nije to.
Pa, nadajmo se da nije.
Nadajmo se da nije. Ali slike s mjesta zločina
pokazuju neke početne sličnosti s drugim slučajevima.
Da li bi bilo moguće da ja to pogledam malo?
Da li ste rekli četiri u posljednjih devet mjeseci?
A ovo bi bilo peto ili četvrto?
Isuse Kriste. Daj da to vidim.
To je lažno. Lažna krv. To je ono što oni...
Mogu li da ja vidim?
To je ono što koriste u svojim nastupima.
Laboratorij će nam potvrditi ako je to slučaj.
Vi mislite da su mrtvi, zar ne? -Mi to ne znamo, ali...
ali je mogući scenarij, da.
Naši se roditelji sada sigurno negdje skrivaju,
smiju se glupavo između sebe.
A kada vi objavite da su mrtvi,
oni će se pojaviti kao da su uskrsnuli.
Potrebno je sedam godina da se nekoga proglasi mrtvim
bez tijela u ovoj državi.
Zar će oni čekati sedam godina?
Evo još jednog.
"Student je najnovija žrtva u nizu ubojstava na odmorištu."
Znali su o ubojstvima.
Oni su izgradili cijeli komad oko toga.
A znaš li zašto su to učinili?
Zato jer nismo htjeli učiniti tu stvar s Pilećom kraljicom.
Mi smo kažnjeni.
"Lokalni čovjek je pronađen u kontejneru."
Mjesto iscjeljenja, moje dupe. Iscenirati svoju smrt.
Annie, nemoj to radit. -O, Bože. U pravu si, u pravu si.
Što to radim? Klizim natrag.
Želiš li nešto znati? To je sve smislio Caleb.
Sve je Caleb. Zato je mama plakala kada su otišli.
Ona nije htjela otići.
Zašto bi inače ostavila te slike da ih pronađemo?
Pa, nije. Sakrila ih je.
Od njega. Nije ih sakrila od nas. Bile su u mojem ormaru.
Ona je htjela da znamo kako je ona sama umjetnica. Zar ne?
Ona ne želi više raditi njegovu umjetnost.
Kao i mi. Ona je... ona je primorana na to,
baš kao što smo bili i mi.
Svi smo bili primorani na to sranje.
A što ako to on ne radi? Što ako je to stvarno?
Mislim, samo uzmi u obzir. -Baxter, ma daj.
Moglo bi biti stvarno, Annie. -To je ono što on želi.
To je ono što on želi. On želi da mislimo kako su mrtvi.
To je prilično nisko, čak i po njegovim standardima,
ali to je ono što on želi.
On želi da dijete A i B plaču, rade ovo.
Nadam se da si u pravu.
Taj... kurvin sin. -Što?
Taj kurvin sin!
Ako je to umjetnički komad, onda nas snimaju.
I imaju negdje kamere. I pokušavaju nas snimiti.
Caleb?
Camille?
Znala sam! Ma daj! Tata?
Znam da negdje skrivaju. Samo čekam.
Idemo... u krevet ranije. Ranije ustajemo.
Razbistrit ćemo glave, i onda ih idemo potražiti.
I nećemo stati dok ih ne pronađemo.
Ne mogu se nikoga sjetiti.
Nisu imali ni jednog prijatelja. Mi smo njihova jedina rodbina.
Pa, netko im pomaže.
Što to radiš? Što je to? -Ovo je plutena ploča.
Ne mogu provoditi istraživanje bez plutene ploče.
I zakačit ću sve stvari na nju.
Prošla sam sve kroz njihove adresare, e-mailove.
I zapravo nisam pronašla ništa što se ističe.
Zar ne misliš da bi trebali pustiti šerifa da sve to učini?
Ne, ne. Šerif ne traži njih. Šerif traži ubojice.
Da, ako ih i pronađemo da su živi, što onda?
Što nam je činiti? Hoćemo li ih kazniti?
To nije u vezi kazne, Baxter. Ovdje se radi o časti.
Ovo je da im kažemo dosta. Gotovi smo. Prestanite sa sranjima.
Nema više pretvaranja. Niste mrtvi.
Mi nismo u žalosti. Nećemo se više igrati.
Nastavit ćemo sa svojim životima.
Jednom ćemo biti prava obitelj.
Živjeti pravi život.
I unajmiti u Winnebagu. Znaš? -Ti to mene ismijavaš?
Ne. -Ja to radim za nas. Za sve nas.
Razumiješ to, zar ne?
U redu.
Jesi li gladna? -Ne. Moram ostati pribrana.
Pregledati par ovih. Ostati pribrana.
Ne osjećam se ugodno da ovo radim.
I to je loša ideja. -Jesi li čuo za ono,
"Predstava mora ići dalje"?
Pa, to se dogodi kada vodeći glumac
slupa svoj auto u drvo na noć otvorenja.
Moram upravljati pozornicom. -Baxter.
Coby je u bolnici sa slomljenim kostima.
Ovo je moja konačna izvedba moje završne godine.
Tu ima scena s ljubljenjem.
Ja sam glumica. Neću ljubiti tebe.
Da, budeš. -Ljubit ću Romea.
Kojeg glumi tvoj brat.
Upravo sam čuo što se dogodilo Coby Reedu.
Imamo puno gledalište. -U redu je. Baxter će uskočiti.
Gospođice Delano, da li ste upoznati s radnjom ove drame?
Baxter zna tekst, Joe. Bez njega nemamo dramu.
Da, pa, s njim mi imamo incest.
U redu, dobro. Mi ćemo odraditi predstavu.
Neće biti ljubljenja. -To je "Romeo i Juliet."
Takav je dogovor, gđice Fang.
Bit ćeš odličan. Idi se obući.
...Uslišeno je zarad molitve.
Ne pomiči se onda, dok učinak mojih molitvi ne uzeh.
Od mojih usana prema tvojim, moj grijeh je pročišćen.
Onda moje usne grijeh uzeše.
Grijeh s tih usana?
Daj mi ponovno moj grijeh.
Ljubiš se po knjizi.
Ljudi se smiju zbog tebe. Ti uništavaš...
Dobra večer mom sablasnom ispovjedniku.
Romeo će ti zahvaliti, kćeri, za nas oboje.
Ne, ne, ne, ne, ne. Ne, ne, ne, ne, ne.
Bravo!
Znaš što? -Stvarno cijenim to.
Najbolji Shakespeare kojeg sam ikada vidio.
B, kažem ti, tako dobro.
Bilo je tako dobro. -Gospođice Delano.
Ulazite u auto. Hajde.
Kakva noć, zar ne?
Upravo sam dobila otkaz, zapravo.
Što? -Vrijedilo je.
Večeras smo učinili ono što je kazalište trebalo.
Ali nije to vaša krivica. -Znala sam u što se upuštam.
Rekla sam vašim roditeljima kada smo se pripremali ovu stvar,
da najbolja umjetnost uvijek ostavi spaljenu zemlju kada je probuđena.
Spaljena zemlja.
Kako to mislite?
Kada ste vi pripremali ovu stvar?
Zar vam roditelji nisu rekli?
To je bila njihova ideja.
Ali sam počašćena da sam bila dio toga.
Možda nećete vjerovati, ali sam to studirala na mojem fakultetu.
Studirala sam u eksperimentalnom kazališnom krilu.
Tako da su vaši roditelji dva najvažnija
avangardna umjetnika našeg vremena.
Naravno, ja sam im pomogla.
Pa, što je s Coby Reedom?
Kako znate da je samo slupao auto?
Vaši roditelji su se za to pobrinuli.
Ne, ne, ne, ne. Za Boga miloga, ne.
Platili su mu $500 da napusti predstavu.
Nesreća je bila samo loša sreća.
Zašto bi to sve učinili?
Zbog umjetnosti, draga.
Zbog umjetnosti.
Mi smo takva stoka, znate?
Ljudi trebaju biti razdrmani, izvučeni iz toga,
pogledati okolo, vidjeti stvari na drugačiji način.
To je ono što pokušavamo napraviti u našem poslu,
jer ako dovoljno jako nešto protreseš, ono se transformira.
To zapravo nije o tome što mi radimo.
Nego o tome što oni rade. -Da.
Ljudi gledaju. Naš rad ima utjecaj na njih,
zato jer smo ih razbudili.
Vratili smo ih natrag u život.
To je uskrsnuće.
A nije odraz ljudskog stanja? -Ne. Znate da nije.
Tko želi vidjeti odraz ljudskog stanja?
Vjerujem da se to dogodi kada se naš komad prikazuje po galerijama.
"Pogledajte što su napravili. Pogledajte kako su ljudi reagirali.
To je tako ljudski i divno."
Ali to nije umjetnost.
Za mene, do tada, znate, to je gotovo.
Da, mi stvarno želimo samo da galerija pokaže odobravanje.
Umjetnost je u stvarnom trenutku, kao da se događa.
Stvarni ljudi zaista reagiraju.
Stvarno ljudsko stanje, a ne neka umjetnička verzija toga.
Ali zar nije to stvarni život?
Da, točno.
Nije odraz života, već sami život.
Umjetnost i život, život i umjetnost. Radimo to naizmjenično.
I oboje su obogaćeni zbog toga.
Mislite li da neka druga umjetnost to može učiniti?
Ne. Što, slikanje?
Fotografija? To je suprotno. To je smrt.
Umjetnost se događa kada se stvari pomiču okolo,
a ne kada ih zamrznete u kocku leda.
To je bila umjetnost.
Ti si lud.
Ovo to nije.
Vidite?
Živjeli. -Je li tako?
Tako je.
Jesam li te iznenadio? -Iznenadio si me.
Uvijek to napraviš, zar ne?
U svakom slučaju, to je ono što mislim.
Hej, Baxter? -Da?
Ona "Romeo i Juliet" stvar.
To je onda kada je prestalo biti sve jednostavno, zar ne?
Pa, nije li to bilo kad si otišla?
Ne. Otišla sam zato jer sam išla na fakultet.
Hej, zašto si se tako sredio?
Želim izgledati kao dio nečega?
Dio čega?
Dio nečega tko će stati ispred razreda,
a da se potpuno ne skameni ispred njih.
Ideš? -Da. Da li je to loše? -Samo mislim da je malo čudno.
Mislim, ma daj. Izvodiš javne istupe kada su nam roditelji nestali?
Pa, trebam odvraćanje pažnje. -O, Baxter.
Pa, onda želim ići. Želim čuti kako govoriš.
Ne budem stvarno govorio. Samo ću odgovarati na pitanja.
Ne zanima me. Želim ići. -U redu.
Ne želim od tebe da mi uskačeš u razgovor, u redu?
Oni samo... oni žele to čuti od mene.
Neću reći ni riječ. -Dobro. Što misliš?
Što ja mislim?
Ne znam. Da makneš tu stvar s uha.
Pa, tu je zbog medicinskih razloga, ali...
Ja mislim da izgleda malo...
Kao da sam ozlijeđen. -Odvraćanje pažnje.
Oni te ne budu slušali...
Ovo ne ide s ovim, zar ne?
Zato jer je previše tijesno. -Samo makni tu stvar s uha.
Dakle, ovo je Baxter Fang, author knjige "Labuđa kuća,"
koji je bio nominiran za nagradu Zlatnog pera.
Njegova sljedeća knjiga, "Podzemlje" bila je
prikladnija druga knjiga, više složenija i razdorna knjiga.
To je pošteno.
On će govoriti danas nama o kreativnom procesu.
Baxter, preuzmi.
U redu.
Zar ne budu samo postavljali pitanja?
Ja mogu... da vam predstavim... Predstavit ću vam kako radim.
Reći ću vam kako pišem.
Pišem na računalu. Sve to radim na računalu.
I...
I ja... žvačem žvakaću.
Smatram to jako korisnim.
Možda bi mogao govoriti više o glavnim temama.
Znaš, što te navede da to staviš na papir.
Malo više općenito.
Malo više općih pojmova? -Da.
Dobro, dobro.
Da vidimo.
Ponekad imam strašne misli u glavi.
Imate li vi strašne misli u glavi?
Znate, ne mogu ih istjerati van, pa mi pomaže da ih zapišem.
Kada sam bio klinac, mislio sam puno o tom jednom...
Mislio sam o tome što će se dogoditi ako mi roditelji umru.
I... nisam to mogao izbaciti iz glave.
Nisam mogao. Nisam. I... a vi ne želite o tome razmišljati.
Ali ako zapnete s time, predlažem vam da to zapišete.
To je ono što sam ja učinio. Ja...
pa, moja sestra i ja nemamo rodbinu.
Tako da u mojoj priči, mi smo... odvedeni smo u sirotište.
A sirotištem je upravljala ta žena.
I ona je maltretirala svu djecu. Jako je bila gruba prema njima.
A moja sestra i ja, mi... trpjeli smo sva ta maltretiranja mjesecima.
A onda smo shvatili način da pobjegnemo.
Jedne noći, pod okriljem mraka, provukli smo se kroz otvor peći.
Izašli smo iz podnožja otvora, i jurnuli smo preko polja repe.
Mislim da je bilo polje repe.
U svakom slučaju, bilo je polje repe.
I mi smo trčali preko njega i trčali.
Gledali smo preko ramena, i sve je bilo dobro.
Uspjeli smo, stigli smo na drugu stranu,
i tu je bila mirna šuma.
I uđemo u tu šumu.
Mislili smo da je sva nevolja ostala iza nas.
Ali iznenada preleti vreća iznad naših glava.
Odvedeni smo u podzemlje, kao jazbina.
I tu su odjednom sva oteta djeca.
I još jedno poglavlje jada bi počelo od tamo.
Taj dio još nemam. Ali... svejedno.
Da li je netko ikada imao takve strašne misli?
Ja sam. -Jesi. -Cijelo vrijeme.
Samo ih zapiši.
To je bilo korisno za mene, bar na kraju.
Znate, ako ne mogu to izbaciti iz glave, ja samo... to zapišem.
Čak iako je super čudno, i ne mogu to kontrolirati,
ali mogu... mogu...
samo mogu... znate, mogu kontrolirati svoj svijet s pisanjem.
To je ono što je pisanje za mene. Samo...
Imate pet novih poruka.
Prva nova poruka.
Bok, ovdje Anne Amotta iz...
Druga nova poruka.
Ovo je WMAC iz Albanya.
Nadali smo se da zakažemo intervju u pogledu...
Treća nova poruka.
Bok, ovdje Eddie Sanchez...
Četvrta nova poruka.
Bok, ovo je šerif Hale.
Rekao sam da ću nazvati kada stignu rezultati krvi.
Bojim se da se krv na mjestu događaja
poklapa s DNA profilom vašeg oca.
Tako da je prava, što očito nitko od nas nije to želio.
Ali to ne znači da imamo ovdje ozbiljnu situaciju.
Tako da budemo morali kopati malo dublje u istrazi,
kao što smo razgovarali.
Cijenio bih da nazovete. Hvala vam.
To ne znači ništa.
Caleb je radio i luđe stvari od vađenja svoje krvi.
Ti znaš to.
Laku noć.
Baxter!
Mislim da sam pronašla nešto!
Bio si u krivu.
Bio si u krivu kad si rekao da nisu imali prijatelje.
Zaboravio si na Hobarta. -Tko je to?
Hobart Waxman. Njihov mentor.
Ako su rekli ikome o njihovom nestanku, rekli bi Hobartu.
Možemo li razgovarati o tome sutra?
Zato jer sam usred ovoga.
Usred čega? -Pišem knjigu. Ja samo...
Mislio sam o nečemu dobrom, i ja sam...
To je uzbudljivo. -Ja sam uzbuđen zbog toga.
Pa, što ćemo učiniti u vezi Hobarta?
On je vjerojatno mrtav, ili je jako blizu toga.
Onda je bolje da ga uskoro nađemo.
Annie... -Ma daj.
Ja... ne... ja ne želim... -Ne, ne, ne.
Nemoj mi to radit. Nemoj me tjerati da to radim sama.
Obećao si. Obećao si da ćemo pomagati jadan drugome.
Na prvoj godini kada sam bio na Hobartovoj nastavi,
išli smo vidjeti rad umjetnika Chris Burdona,
za čiji rad Hobart nije mario.
Chris Burdon je bio komercijala. Potpuna i totalna prijevara.
Bili smo u Burdonovoj galeriji,
i on nam kaže kako će danas biti upucan.
Naravno, asistent izvuče pištolj i puca mu u ruku.
Bio sam šokiran. Mislio sam da je to uzbudljivo.
I napravio sam grešku što sam to rekao u razredu.
Tako se Hobart okrene prema meni i kaže...
To je sranje!
Umjetnost se nikada ne bi smjela događati u kontroliranim uvjetima.
To nije umjetnost. Ne znam što je to.
Taksidermija. (punjenje životinja)
Mislim, koga je kvragu briga,
ako dopustiš nekome da dođe i upuca te u prokletoj galeriji?
Tu nema opasnosti. Tu nema... iznenađenja.
Ne, ona se mora održati u svijetu,
oko ljudi koji ni ne znaju da je to umjetnost.
Tako bi to trebalo biti.
Bio je tako razočaran u mene. Morao sam nekako to ispraviti.
Caleb i ja smo izlazili,
a on me pitao da li mogu snimati kamerom.
Tako smo otišli u učionicu
na peti kat zgrade povijesti
s prozorima koji su gledali prema dvorištu.
I čekali smo da Hobart prođe.
Pogodio me je sa samostrelom.
Ja... pogodio sam ga... sa samostrelom.
Skoro je uzeo pušku. I hvala Bogu da nisi.
Ne, on je znao da će se to dogoditi.
Samo nije znao kada.
Bila je kartica u mom džepu
na kojoj je pisalo da ću biti pogođen od prijatelja.
Bio je tamo kaos, vriska, krv, tišina.
Sjećam se da sam ležao tamo i razmišljao,
"Ovo je tako prekrasno."
On... on je odbio njima reći moje ime.
On je dobar čovjek. -Da, dobar je on.
Hobart. -Hobart.
Ti debeli seronjo.
Ne izgleda kao da nekog ima ovdje.
Pa, što sada? -Čak je i bolje.
Nađimo otvorena vrata, pretražimo kuću.
Čekaj. O čemu ti pričaš?
Hajde, razdvojimo se. Brzo! -Samo ćemo provaliti? -Da.
Annie... -Hajde.
Ne miči se, dušo! Napravit ću rupu tvom dečku.
Ima oružje.
Polako, Hobart. Ti... ti nas poznaješ.
Annie. Annie Fang.
Pas mater.
Da li je ovo Baxter?
Da. Baxter. Baxter Fang.
Nek sam proklet!
Pa možeš li sada maknuti oružje s mojih leđa, molim?
Ma kvragu, ja nemam oružje. Samo moj prst.
Prešao si me.
Annie, nisam te vidio još od kad si bila mala.
Ali sam gledao ipak sve tvoje filmove.
I tebe isto, Baxter. Knjige su ti izvrsne.
Hvala ti.
Pa, ova druga nije.
To je bilo... -Nije baš za tebe?
Ali prva, ta je bila jako dobra.
Hvala ti. Da, druga je...
druga je bila... to je bila izazov.
Treća će ipak biti dobra.
Pa, čitao sam o vašim roditeljima.
Strašno priča. Mislite li da su stvarno mrtvi?
Mislim da je jako moguće. -Ne, ne, ne. Ja ne mislim.
Ja mislim da si im pomogao.
Je li to razlog zašto ste ovdje?
Ti si jedini koji ti vjeruju dovoljno da ne kažeš nikom drugom, pa...
Oni te vole.
Sigurno da ne.
Imali smo neke ispade prije par godina.
Stvarno? -Da li je to točno?
Stvarno? -Da.
Pa, o čemu se radilo?
To nije na meni da govorim.
Mogu li vam ponuditi mali savjet? -Naravno.
Prestanite ih tražiti.
Bila je to loša ideja, uplitanje obitelji i umjetnosti.
To...
Ali ste možda sada slobodni od toga.
Morate prestati misliti na to kao ignoriranje,
i početi misliti na to kao dar.
Da. Dar.
Znam da nisam trebao. -Što je ovo?
Oni su bili izgubljeni nakon što ste otišli.
Posao je strašno trpio.
Pa, prije par godina,
ponudio sam im da financiram dokumentarac o njima,
da proslavimo sve što ste do tada učinili.
Ali isto tako i zatvoriti to poglavlje,
tako da mogu krenuti s nečim drugim.
Dokumentarac.
Da. to je bila... užasna ideja. Nikada ga nismo objavili, očito.
Ali ste pitali o razilaženju.
Recite mi, da li ste ikada pomislili da to što radite
može imati nepovoljan utjecaj na djecu?
Ne. Djeca su nevjerojatno podatna.
Kada je moj rođak Jeffrey imao dvije godine,
bio je zapeo u bunaru tri dana.
A sada ima obitelj i prodaje građu za zidanje.
Pa, eto vam ga.
A kada ste odlučili da će te ih koristiti za posao?
"A" je bila beba.
I da budem iskren, nakon što se rodila, ja sam bio...
Pa, bio sam jadan.
Pomislio sam, "Ovo je kraj naših života."
Kao umjetnika. -Očito kao umjetnika,
zato jer... slušao sam to stalno... djeca ubijaju umjetnost.
Oni to jednostavno naprave.
Imaš njih, i ta strast za kreativno izražavanje postaje sekundarno.
Neki ljudi vjeruju u to.
Bio sam u strašnom strahu,
ali se onda najdivnija stvar dogodila.
Blizu Božića, odveli smo dijete da vidi Djeda Mraza u trgovačkom centru.
To je bila moja ideja. Mislila sam da će biti slatko.
Uzeli smo kameru. Otišli smo tamo.
I stavio sam dijete A u krilo te uspaljene skitnice.
A ona je naravno vrištala, ali na način koji još nisam čuo.
Bilo je kao da je nešto prizvala od crne umjetnosti,
kao horde demona koje će joj izletjeti iz usta.
A jadni Djed Mraz joj pokušava uskratiti slobodu.
Vilenjaci su se ustrčali po prostoriji.
Obitelji su uzeli svoju djecu i bježali iz reda.
To je bio urnebes,
i Bogojavljanje za mene.
Pomislio sam, djeca ne moraju ubiti umjetnost.
Ne ako su ona sama umjetnost.
Po prvi put sam pomislio,
"Hej... ja mislim da želim djecu."
Isuse. Nemoj tako govoriti. -Istina je.
Znaš, ne želim da to bude u snimci.
Zašto? -Želim da se cijeli dio izreže.
Zašto? Bilo je odlično.
Zbog toga što je rekao o djeci. -To je bila odlična stvar.
Ne, Hobart, ne.
Što? Ali...
Ne, ako to ostaviš, kunem se da se više ne vraćam.
Hajde, gdje ideš? -Gotova sam s time.
Ne, osim ako mi obećaš nešto.
Ako ćemo ispričati priču, zar ne bi trebali ispričati pravu priču?
Baxter. Znam kako da ih pronađem.
Annie, kasno je. Idi u krevet. -Ne, ne, ne, ne. Mama slika.
Radili smo tu predstavu u galeriji.
Nazvali smo je, "Skrivena umjetnost Camille Fang."
I mi smo to promovirali kao komemoraciju,
a onda je Caleb izašao iz skrovišta.
Bio je razjaren. Bio je protiv toga.
Što ti misliš o tome? Što ti misliš?
Molim te, ma daj. Mislim da si pijana. Ma daj.
Nisam pijana. -Mogu namirisati.
Ne, popila sam piće. Ali nisam pijana.
Ugasi odmah to prokleto svjetlo i idi u krevet, Annie.
Prestani gledati taj jebeni dokumentarac.
Imam prijateljicu koja ima galeriju.
Zvučiš kao idiot. Ja sam gotov s time.
Skroz sam gotov.
Gotov sam s pomaganjem tebi u potrazi.
Gotov sam s putovanjima i s plutenom pločom.
Radim sve ovo samo zato što sam ti brat, Annie,
i volim te, i mislim da su ti možda potrebne sve te stvari
da ti pomognu da prođeš kroz sve to s mamom i tatom.
Ali počinjem misliti da to samo izbjegavaš.
Što izbjegavam? -Mislim da samo izbjegavaš istinu.
Ma daj.
A ako nisu mrtvi, onda žele da to svi misle, uključujući i njihovu djecu.
Pa da ih i pronađemo, kakve će to imati veze?
Ne možeš im ništa reći kako bi ih promijenila.
Ti to ne znaš.
Da, znam. A iz nekog razloga, imaš neku ludu ideju u glavi,
da će odjednom prestati biti ono što jesu.
I da će prestati raditi ono što prije jesu,
i da budu ljudi kao neki, Annie.
Da će odjednom postati normalni roditelji,
i da će ti pomoći popraviti sve tvoje... stvari.
To se jednostavno neće dogoditi.
Mi ih ne možemo popraviti. Mogu se samo sami popraviti.
Možemo li, ipak? -Da.
Mislim da možemo.
A krenuti dalje je početak.
Ti misliš da su mrtvi, zar ne?
To si mislio cijelo vrijeme.
Ne znam.
Ako su mrtvi, to je užasno.
Ali ako nisu mrtvi...
To je nekako još gore.
Na puno drugačijih načina.
Dakle, bilo kako bilo, ja samo mislim da ih nema, znaš?
Bok.
Jesi li pronašla nešto da ti se sviđa?
Bacila sam oko na par stvari. -Da?
Kakva je to muzika? -O, to je... ne znam.
Nešto iz kolekcije mojih roditelja. Ako želiš, mogu ti dati povoljno.
Što je... što je s ovim?
Mogu li to umjesto onoga? -To možeš zadržati.
Stvarno? -Da.
Annie se neće ljutiti? -Ne, to je moje.
Ja sam to osvojio.
Još i bolje. Još i bolje. -Poklanjam ti to.
Kako izgledam? -Izgledaš dobro.
Probaj. Kladim se da ti pristaje.
Da. -Hajde.
Kroz ovo. -Pričekaj na trenutak. Pričekaj na trenutak.
Hej, Annie?
Čuješ li ovo?
To ti zvuči poznato? -Da.
Sigurno da je.
"Osvetoljubive Djevice"?
Što...
Pjesma broj četiri.
"U.S.R. Ubij Sve Roditelje."
Da li je sve u redu? -Daj mi da to vidim.
"Ubij Sve Roditelje." to je pjesma Fangovih.
Annie i ja smo to izvodili u komadu kad smo bili klinci.
Annie je napisala tu pjesmu.
Zar nismo to pjevali u Central Parku?
A tatina kamera je uništena. Nema snimka.
Da. -Jedini način da znaju
za tu pjesmu je kroz tebe, mene, mamu i tatu.
"Osvetoljubive Djevice su nedavno potpisali za Light Noise,
malu Indie diskografska kuća utemeljena na sjeverozapadu.
Lucas i Linus Baltz,14 godina,
samouki glazbenici opsjednuti apokalipsom
i još uvijek žive u Massachusettsu."
Zašto se toliko bojim da će nas ubiti?
Ne budu nas ubili. Samo tražimo informacije.
Da, dobro. Jesi li spremna?
U redu, traži adresar,
knjigu s pjesmama, dnevnik, bilo što korisno.
Da. Razumio.
Zapamtio si tekst? -Jesam. Znam.
Želiš li pobjeći? -Ne, ne želim pobjeći.
Bok. Jesi li ti Linus? -Lucas. -Lucas.
Pola-pola pogodak.
Mi smo novinari iz "Spina." Spin časopis.
Zar nas ne očekuješ? -Ne.
O, to je čudno. -Ne?
Ja sam Janet Day.
Ovo je Pete Sanders. -Ja sam Pete.
A ovdje smo da napravimo profil tebe i brata za časopis. -Da.
Trebali smo odraditi intervju.
Obično idu intervjui preko našeg menadžera.
Da, učinili smo to. -Naravno.
O, ovo je... -Da, zar te nije nitko zvao?
Čudno je što vam nisu dali prednost.
Mislim, u svakom slučaju, možemo li ući?
Zato jer ovo ne ide baš kako bi trebalo, pa...
Hej, tu je Linus.
Tko su oni? -"Spin" časopis.
Žele napisati priču o nama. -Kako ide?
Da, možda dobijete i naslovnicu.
To je istina. To je istina. -Dakle...
Smeta li vam da se ubacimo?
Je li to u redu?
Samo... samo počnite pričati, znate?
Koju vrstu gitare svirate?
Hej, da li vi momci imate nešto protiv da koristim vaš zahod?
Dolje je niz hodnik.
To je ovim putem? -Da.
Hvala vam.
Dobio sam je iz kataloga. Neka jeftina stvar.
Nije nas briga za instrumente. -Odlično.
Koji su vaši utjecaji?
Mi volimo teški metal, pretpostavljam.
Ali nismo dobri da bi to svirali. Slušamo neki rap.
Super. Odlično.
I...
Recite mi nešto o pjesmi "U.S.R."
Što želite znati?
Što vas je nagnalo da to napišete?
Samo smo mislili, da bi ljudi trebali ubiti svoje roditelje
ako žele napraviti nešto dobro sa svojim životima.
To je zapravo glupa pjesma.
Ti nisi napisao tu pjesmu, Lucas.
Da, jesmo. Mi smo je napisali. -Ne, niste.
I napisat ću cijeli članak o tome, osim ako ne kažete tko je.
Da. Prema dolje.
Prema dolje po mojoj... -Moj Bože!
Bože, to boli. -Jesi li dobro?
Da, da. -Dobro, dobro.
To je dobro, to je dobro.
To je dobro,, to je dosta.
U redu...
Stavi... stavi to na volan.
U redu.
Niste je napisali. Tko vas je naučio?
Hajde. Tko?
Mislim da bi trebali otići.
Odakle vam ta pjesma?
Hej, Annie... -Odakle vam ta pjesma?
Dobro, nismo je mi napisali.
Ali to je prva pjesma koju smo izvodili,
pa smo je stavili na album jer smo je dobro znali.
Naravno da je niste napisali. Znate li zašto?
Ja sam napisala tu pjesmu. -Što je ovo?
Rekli su da su iz časopisa "Spin," mama, ali mislim da nisu.
Idite se igrati van, momci.
Gospođica Delano? -Koji kurac?
Rekla sam da odete van.
Gdje su nam roditelji?
Pustite nas na miru, molim vas.
Samo nas pustite da živimo naš život.
Reci nam što znaš o njima.
Ne mogu. -Zašto ne?
A i B.
Volio bih reći da sam iznenađen, ali nisam.
Trebao sam znati da me budete pronašli.
Gdje je mama?
Ona ne živi ovdje.
A ti?
Obrati pozornost, Caleb.
Očito si radio na ovome dugo vremena.
A Baxter i ja, mi to želimo jako upropastiti.
Mi želimo da ti to eksplodira u lice.
A to će se i dogoditi,
osim ako nam točno ne kažeš što želim znati.
Nisam li te upozorio? -Začepi!
Koji vrag je ovo? -To je naša obitelj.
Kada je to slikano? Pogledaj ovo.
Prije sedam godina. -Bonnie je moja žena.
Stvarno?
Komplicirano je. -Da.
Ti momci vole Caleba, zato nemojte to uništiti.
Prestani.
Bio im je odličan otac. Vodi ih na utakmice bejzbola i koncerte.
A vi ga ne trebate. Mi ga trebamo.
Možete misliti što god hoćete, ali on je razmazio nas troje.
Prestani pričati!
Odvedi nas do Camille. -Da, idemo vidjeti Camille.
Da. -Hajde, idemo. -Odvedi nas odmah do Camille.
U redu, sad mi daj krpu.. -U redu, u redu. -Moj Bože.
Ne mogu vjerovati da si tako razrezao ruku.
Smiješno. -Trebali smo krv.
Koje je mamino lažno ime? -Patty Howard.
Da li i ona ima lažnu obitelj? -Ne.
Vidi, Bonnie je naslijedila tu brvnaru na sjeveru.
Mama je tamo provodila ljeta, upoznavajući ljude u gradu,
tako da ne bude sumnjivo kada se tamo smjesti.
Dakle, to je bilo cilj već neko vrijeme.
Nekoliko godina, da. Morali smo biti temeljiti.
Stvoriti nove identitete u koje možemo skliznuti,
kada umru Caleb i Camille.
Trebali smo brojeve socijalnog osiguranja,
bankovne račune, povijest poreza.
Inače ne bi uspjelo.
I nije uspjelo.
Bok, Annie. Baxter. -Bok, Patty.
Evo kako će ovo ići.
Odgovorit ćeš na par pitanja,
a onda ćeš učiniti što ti ja sljedeće kažem.
Počnimo sa "zašto"?
Posao. Zašto drugo?
To je trebalo definirati naš rad.
Događaj tako velik, da bi zasjenilo sve što smo do tada učinili.
Ali do tada je postalo jasno, da više ne cijenite naš rad.
Znali smo da vam ne možemo vjerovati s planom.
Skrivali smo to od vas.
Pa si uvukao unutra gospođicu Delano, umjesto da vam pomogne?
Mi nismo uvukli nikoga. Ona je davno dobrovoljno došla.
Neki ljudi cijene naš rad.
On i Bonnie su živjeli kao muž i žena samo u pokazivanju.
I to je radilo nekoliko godina.
Ali stvari se dogode.
Odrasli ste. Znate to.
Pričekaj na trenutak.
Ti si zaista otac onim dječacima?
Svaki komad ima svoje komplikacije.
A ako nešto vrijedi, dečki su pomogli pokriti priču.
Zapravo ste nas zamijenili.
Nitko nije nikoga zamijenio.
Vi niste htjeli raditi s nama.
Zašto si ti pristala na sve to?
Umjetnost. Sve što smo ikada napravili je zbog umjetnosti.
Ne, nije samo zbog umjetnosti, Caleb.
Ti to znaš.
Sve što ja radim je iz ljubavi prema tebi.
A ja sam mu obećala nakon što ste se vi rodili.
Želio je otići, a ja sam se zaklela,
ako shvati kako da bude sretan i ipak ostane,
onda ću i ja uvijek učiniti isto za njega.
Čak i žrtvovati svoju djecu?
Ne govori to. -Ma daj.
Svaki put si izabrala njega nad nama.
Za Boga miloga, govoriš kao da sam čudovište.
Imali smo dobar život. Bili ste sretna djeca.
Zaboravili ste kako je bilo zabavno izvoditi te komade.
Uzbuđenje skakanja u... -Ma daj, molim te.
Bez mreže, ne znajući što će se sljedeće dogoditi.
Recite mi da nije bilo zabavno? Avanture koje smo imali.
Što su druga djeca imala? Išli su u Grand Canyon.
Diznilend? Mi smo učinili nešto važno.
Ja bih više volio Diznilend, u redu?
Ako me već pitaš. -Da, i mama i tata.
Uvijek sam vas volio, djeco.
Bez obzira što sam ranije osjećao, pretvorilo se u ljubav.
Sve dok nismo htjeli snimati usrane filmove
i ugrozili tvoju umjetničku senzibilnost, zar ne?
Što, da li mi nije dopušteno da ne odobravam vaš izbor?
To je glavna stvar koju roditelji rade.
Što ti misliš na "Osvetoljubive Djevice"?
Taj glupi CD, ta prokleta pjesma, skoro je sve uništila.
Obećajte tati da ne budete rekli.
Ne, povlačimo kočnicu. Taj mali komad je gotov.
Vraga je. -Vraga nije.
Uzet ću ovo i idem ravno u tisak.
Daj mi to. -Ne.
Upropastit ćeš godine posla zato jer su ti povrijeđeni osjećaji.
To je točno, tata. -Hajde, budite razumni,
oboje, i nemojte ovo upropastiti.
Pa, to je ono što Fangovi rade. Upropaštavamo stvari.
Gledajte, razumijemo. Vi mislite da smo vas oštetili.
Dobro. Moji roditelji su oštetili mene. Njezini roditelji su uništili nju.
Imat ćete djecu. Vi ćete oštetiti njih.
To roditelji rade. Pa što?
Ja više nisam mlad.
Ovo je zadnja velika stvar koju ću učiniti.
Dođite nas posjetiti jednom godišnje, i samo vas molim da ne kažete.
Vi hoćete od nas da se pravimo kako ste mrtvi?
Naravno. Mi to možemo.
Hajde. Daj mi to. Mi to možemo.
Da?
Pa, hvala Bogu da je gotovo. -U redu.
Idemo.
Vi možda ne razumijete ili ne cijenite
važnost onoga što radimo, ali ne možete poreći
njegovu važnost, njegovu... njegovu učinkovitost.
Sve što smo radili, to vas je probudilo.
Napravilo je nove poglede na vaš život.
To je ono što mi činimo za ljude. To je ono što smo uvijek činili.
I to je dobra stvar.
Da. Da, pretpostavljam da je.
Ali, znaš li što se dogodilo tim ljudima? -Što?
Pa, otišli su. Nikada ih više nećete vidjeti.
Nastavi to s utakmicama bejzbola. Dječacima se to bude svidjelo.
Jesi li spremna?
Spremna sam.
Sada...
zamislite da ste mrtvi.
Osjećate se utrnulo.
Počinje s vašim prstima.
Kreće se prema vašim rukama... zapešćima...
ravno do vrha lakta.
Sve je mrtvo.
Ako možemo zamisliti naše vlastite smrti,
ali se ipak nekako vratiti u život,
onda to dokazuje da možemo sve preživjeti.
"Ne boj se."
"Kontroliraj trenutak."
"Ako ga kontroliraš,
onda će se kaos događati oko tebe, a ne tebi."
"Razumiješ li?"
"Djeca su kimnula glavom,
a gospodar jazbine je otvorio vrata koja vode u arenu."
"Urlik je dolazio kroz tunel."
"Željno gledalište je bilo tamo."
"Rachel je primila bratovu ruku i krenuli su hodati u jazbinu."
"Znali su da je to njihov posao, da se bore s drugima,
učiniti neopisiva djela,
kako bi udovoljili odraslima koji paze na njih."
"Ali ipak, brat i sestra su imali jedan drugog,
i sposobnost da zamisle bolje mjesto."
"Istinski su vjerovali,
unatoč svemu što su prošli, da je sreća još uvijek moguća."
"Da će nekad u budućnosti,
pobjeći iz te jazbine i pronaći iskupljenje u novom svijetu."
"A to je mislio kad su se držali, brat i sestra,
držali su se za ruke dok su odlazili prema areni,
i konačno istupili na svjetlost."
Preveo : miro844
Preuzeto sa www.titlovi.com