www.titlovi.com
Bogataši iz grada žive u otmjenim stanovima.
Ali im je vazduh toliko zagađen da ni zvijezde ne vide.
Morali bi skrenuti sa pameti da mijenjamo mjesto sa njima.
ZASNOVANO NA ISTINITOJ PRIČI
... četiri izvora koja kažu da jeste. -Šta je rekao?
Rekao je, "Žanet Vols,
ti si samo sitna riba sa svojom blesavom tračerskom kolumnom.
Ako objaviš tu priču, moji advokati će ti se nabiti u dupe
da ćeš osjetiti njihovu tintu u svojim ustima." -Šta si ti rekla?
Zahvalila mu za naslov priče i spustila slušalicu.
Cijeli ured joj je stojećki klicao. -Objavila si je? -Da. Odakle sam ja,
ne propuštaš priliku da serviraš nasilniku parče pite poniznosti.
Možete li mi ovo spakovati, a možda i tvoje ako ne pojedeš?
Da. -Šali se. -Nikad se ne šalim o hrani.
Odakle ste, gđice Vols? Mislim da čujem govor kroz nos.
Žanet je odrasla u Virdžiniji. Okružena drvećem i divljim biljem.
Da smo barem svi te sreće. -Ja imam rudarsku kompaniju blizu Ričmonda.
Jesu li tvoji roditelji tamo? -Da imaju kućicu na brdu
sa pogledom na rijeku i obožavaju je. -Šta oni rade?
Mama je umjetnica, a tata inžinjer.
Razvija tehnologiju koja efikasnije sagorijeva bitumenski ugalj.
Reci mu da me nazove kad dokuči to. -Hoću.
Šta misle o tome što si otišla sa ovim gradskim dečkom?
Nisam im još rekla.
Ni Tifani nije rekla svojima za mene, a već smo godinu dana zajedno.
Požuri! Ko zna koliko mu je još vremena ostalo.
To je bilo nevjerovatno. -Ne mogu vjerovati da mi je dao posao.
Znam. Ovo je velika stvar za firmu. Odsad te stalno vodim na ove.
Uskoro ću biti kući. Želim im sve spremiti da potpišu ujutro. -Dobro.
Kad je riječ o mojoj porodici, pusti da ja lažem.
Može.
Ne zaboravi ostatke. -Vidimo se kod kuće. -Volim te. Ćao.
Žuriš? -Daj, čovječe.
Skloni se sa ulice.
Halo? -Hej, Lori. -Hej, Žanet. Šta je bilo?
Vidjela sam mamu i tatu u centru kako kopaju po smeću.
Je li mama našla novo blago?
Nisam stala. -Šta? Zašto?
Ne znam.
Jesi li dobro?
Žanet?
Mama, hoćemo li jesti išta?
Idi vani i igraj se sa Brajanom i Lori.
Ali gladna sam.
Radije bi da pravim hranu koja će se pojesti za sat vremena,
ili da dovršim ovu sliku koja će trajati vječno?
Hajde, znaš ti to.
Koliko ćeš, mama? -Dvije, molim.
Reks!
Žanet, hoćeš li reći gđici Keli zašto si sama kuvala hrenovke?
Stalno kuvam.
Adresa koju su nam tvoji roditelji dali ne valja.
Gdje živiš? -Posvuda. Tata kaže da nam je dom tu gdje jesmo.
Gdje ideš u školu?
Tako sivi vukovi dozivaju svoju porodicu.
Gdje si, Planinska Kozo? -Ovde sam!
Izvinite, doktore. Zabavljamo se, pokrećemo endorfin. -Ja sam dr Tejlor.
Bez uvrede, imate puno bacila na toj ruci.
Ovo je gđica Keli. Naš socijalni radnik. -Je l' ovi postupaju dobro prema tebi?
Ovde ima toliko hrane, da možeš jesti koliko hoćeš.
Možda bih i ja trebala slomiti ruku. -I ja.
Šta mu se desilo? -Pao je sa kauča i razbio glavu od pod.
Dobro mu je. -Bilo je krvi posvuda.
Prijavite ga. -Jedno dijete u bolnici je dovoljno.
Brajanova glava je tvrda. Pod je pretrpio veću štetu.
G. Vols, ovo mi nije smiješno.
Šta to, doco? -Ovoj djeci treba njega, a vi se sprdate.
Reks... -Tata.
Veteran Američkog vazduhoplovstva dovede kćerkicu ovde
da je zamotate i date mu račun veći nego što pilot zaradi za godinu dana.
Moja porodica neće jesti tri mjeseca da vi možete voziti kadilak.
Dio si sistema koji se bogati iz ljudske potrebe za preživljavanjem, doco.
Vi to zovete "njega"? -G. Vols, možemo li popričati na trenutak?
Tata je u nevolji, Planinska Kozo. Vratićemo se.
Hajde, djeco. Vrijeme je da krenemo.
Da nam uspije ovo, svako vlakno vašeg tijela mora vjerovati da je ovo stvarno.
Ako uvjerite sebe, možete i njih. Kapirate?
Hajde da vidimo to pokeraško lice.
Normalno lice. Pokeraško. Normalno. Pokeraško.
Nevjerovatno. Idemo.
Jutro, sunašce.
Spremna da kidišemo?
Spremni smo, Brajane. Završavaj! -Ćao!
Gledao sam to novo solarno staklo.
Propušta svjetlo, ali blokira radijaciju.
Drastično će smanjiti našu potrebu za energijom.
Hoće li i dalje imati stakelne zidove i plafon?
Naravno. Kako inače da gledamo zvijezde.
Misliš li da do moje sobe mogu voditi staklene stepenice?
Sjajna ideja. Dušo, preuzmi volan.
Strukturalno bi to mogli, ako uradimo spiralu sa čeličnim nosačem.
Tako će sva težina biti na sredini.
Samo nemoj da mi zaklanja svjetlo u studiju.
Treba mi puna ekspozicija. -Ja volim tvoju ekspoziciju, draga.
Stvarno misliš da ćemo je izgraditi? -Naravno. -Kad?
Ovo seljakanje je privremeno.
Treba nam savršena lokacija i onda ćemo raditi na našem dvorcu.
Kome treba knjiga? -Meni. -Meni. -Ti vozi.
Evo ti nove avanture Zejna Greja.
Gle, ova će ti se dopasti, Žanet.
"Crni Pastuh". Kao "Čiča Tomina koliba", ali samo sa konjima.
Dr Tejlor je rekao da čitanje knjiga kod kuće nije kvalitetna edukacija.
Stvarno? -Kaže da treba da idemo u pravu školu.
Prava škola?
Ubićeš nas!
Tata!
Svi van. Hajde!
Pogledaj ovo.
Ove smreke i Džošuina drveća su se prilagodile da prežive
sa samo 12 cm kiše godišnje.
Ono kameno brdo je formirano od ohlađene lave prije stotine miliona godina.
Uskoro će sunce zaći i gledaćemo
Orion, Vodoliju i Horologion kako se rotiraju kroz noć.
Ne može stvarnije od ovoga, djeco!
Ne dajte da vam glupi doktor tvrdi drugačije.
Učite iz života!
Sve drugo je laž.
Pogledajte ono! -Šta je, dušo?
Najljepše drvo koje sam ikad vidjela!
Neka neko ponese moje platno!
Čini se da ćemo večeras spavati ovde, djeco.
Ovo je dobro za vaše držanje.
Indijanci nikad nisu koristili jastuke i gle kako uspravno stoje.
Zašto baš to?
Vjetar je tukao to drvo od trenutka kad je niknulo.
Ali odbija pasti.
Ta borba mu daje ljepotu.
Tata.
Mislim da sam vidjela nešto tamo.
U redu. Jesi li dobro pogledala?
Ne baš.
Je li bio veliki, dlakavi kujin sin
sa velikim zubima i šapama?
Možda.
Je li imao šiljate uši i vatru u očima?
I ti si ga vidio? -O, da.
Ganjam tog demona godinama.
Gdje si ga vidjela?
Moram ti to skinuti.
U redu je, vatra te ne može doseći.
Pustićemo da rana malo diše.
Da?
Drži ovo tu.
Vidiš li vrh plamena gdje žuto prelazi u toplotu?
Ta zona je u fizici poznata kao granica između turbulencije i reda.
To je mjesto gdje pravila ne važe.
Ili ih još nisu shvatili.
Takav je i život.
Gomila molekula se odbijaju jedna od drugu.
Nema smisla tražiti razlog ili šablon
u tome što si rođen u određenom trenutku
ili zašto te ujela ta vatra.
Samo si prišla preblizu haosu, to je sve.
Razumiješ?
Nisam siguran da i ja razumijem.
Eto ga. Kako je sad?
Žanet? -Da?
Imam iznenađenje za tebe.
Dobro.
Rekla si da je zabavna. -Ne, rekla sam da je smiješna.
Dobro, pa... -I precijenjeno je.
Talijanska je. Zato je tako. Samo sjedi.
Uživaj u njoj na sekundu.
Mrdaj se malo u njoj.
Ne mrdaš se... Tako.
Vratiću je. -Ne, u redu je.
Vratiću stolicu. -Ne radi se o stolici.
Danas idem na ručak sa mamom.
Nisam ti rekla jer ne želim da se brineš. -Hoćeš li joj reći za nas?
U jednom ću trenutku morati. -Dobro.
Dobro. Samo te molim,
ne daj da istresa gaće na tebe ovaj put.
Roditelji i služe za to. -Možeš li pokušati?
Naravno. -Hvala ti.
Mama?
Tata reče da te vidio u taksiju neko veče. Pravila si se kao da nas nema.
Ne treba da nas se stidiš jer smo izabrali drugačiji stil života.
Biti beskućnik u Njujorku se ne računa kao izbor stila života.
Da se češće čujemo, znala bi da smo našli divno mjesto na Lover Ist Sajdu.
Lori kaže da ste se bespravno uselili u napuštenu zgradu. To zvuči opasno.
Gdje ti je nestao smisao za avanturu? -Sad imam malo novca, mogu vam pomoći.
U redu smo. Ti trebaš pomoć. Pogledaj se. Vrijednosti su ti zbrkane.
O čemu si htjela razgovarati?
Udajem se.
Za onog računovođu? -Dejvid je financijski analitičar.
Ne bih da ispadnem nepristojna, zar on nije malo...
Mama, Dejvid je dobar za mene.
Misliš, ima novac. -Mislim, zaljubljena sam u njega.
Mogu li to opet pogledati?
Pa...
Nadam se da imaš dobar plan da kažeš tati, jer ovo...
... će ga ubiti.
U redu je. Ovde sam.
Sve će biti u redu, Morin. Ja ću se brinuti za tebe.
Idemo, djeco! Vrijeme je da ostavimo ovu rupčagu iza sebe.
Šta je bilo? -FBI nam je za petama. -Stvarno? -Misli na uterivače dugova.
Kamionet kreće za 15 minuta.
Nema dovoljno mjesta u taksiju, pa vas očekuje prava poslastica.
Vozićete se nazad. -Šta?
Nije idealan scenario ni za koga, ali ćemo izvući najbolje iz toga.
Biće ovo poput one vožnje na vašaru. -Samo što nema svjetla i kiseonika.
Ne drami. Biće to avantura.
Pazi. Eto ga. Idite nazad.
Koliko moramo biti ovde? -Ne brinite. Ovo vam je zadnji put.
Dobrodošli u najstariji rudarski grad u Juti.
Mislio sam da je to bio prošli grad. -I ja.
Taj je bio najstariji u Nevadi.
Ljudi se ovde bogate stotinama godina.
Mora da su otišli negdje drugdje trošiti bogatstvo. -Ima taj granični kvalitet.
Da li bi mogli ostati ovde neko vrijeme? -Imam dobar osjećaj u vezi ovog.
Ja ću.
Djeca su umorna od selidbe u drugi grad svaki put kad izgubiš posao.
Svidjelo im se u Zapadnoj Virdžiniji.
Mislim da bi bilo dobro za njih da vide gdje im je tata odrastao.
Planinska Kozo, pusti se. Pokušaj plutati malo.
Dobro nam je ovde gdje smo. -Tuširanje na javnom bazenu?
Priključiću vodu sad za vikend. -Rekao si to prije dva mjeseca.
Ne stidi se, Brajane.
Svi su ovde isti poput nas, samo imaju drugačiji ten.
Idi igraj se.
Ako odemo, tvoji nam roditelji mogu pomoći finansijski.
Ne vraćam se u Velč.
Čega se toliko bojiš?
Ne bojim se ničega.
Prestani se držati sa strane!
Ne boj se. Držim te.
Da. Udaraj nogama.
Nije tako teško.
Sve je u pomjeranju vode. Da.
Mrdaj rukama. Hajde. U vodu. Guraj vodu.
Guraj je rukama. Tako je. Nije loše, zar ne?
Odlično. Jer danas ćeš naučiti plivati. -Ne!
Dođi do daha. O, Gospode.
U redu. Diši. Super. -Zašto si to uradio?
A, sad, potoni ili plivaj. -Ne!
Reks! -U redu je! Počela je kapirati!
Ubrzo će plivati leđno. Je l' da?
Ne. Želim nazad. -Dobro. -Tata!
Uspjela si, dušo! Plivala si!
Planinska Kozo! -Gospodine, ne smijete to. -Idemo, djeco.
Ne! Ne diraj me! Pokušao si me ubiti!
Nikad ne bih dopustio da ti se desi nešto loše.
Ne mogu dopustiti da se držiš sa strane čitav život, jer se bojiš.
Ako ne želiš da potoneš, moraš naučiti plivati. Razumiješ?
Plivala si. Ponosan sam na tebe.
Je li sve u redu? -Dobro je. Gledaj svoja posla!
Ono što se desi u mom bazenu je moj posao. -Ovo je tvoj bazen?
Što se tebe tiče, da. -Ti ograničavaš crne porodice na sat vremena ujutro,
pa da bijelci mogu plivati ostatak dana? To je savezni prekršaj od '64-te.
Je l' uvijek ovakav ili samo kad je pijan?
Tata! Ne! -Reks! -Ne dam da pričaš tako sa mnom pred kćerkom.
Pusti ga! -Tapkaj!
Je l' to tapkanje? Ne mogu reći. -Reks!
Hoćeš li prestati? -Ideš u zatvor, šupčino.
Zašto si ga pustio?
Ulazi u auto!
Idemo sa tobom ili bez tebe.
Radije bih bio u paklu slomljene kičme, nego živio u onoj vukojebini.
Trebao si o tome misliti prije nego što si nam nakačio policiju na vrat.
Neću im dati da nam uzmu djecu. Ne možemo više živjeti ovako.
Kako? Ovo je sloboda. -Ovo nazivaš slobodom?
Evo nas.
Velč će biti zabavan.
Živjećemo u planinama sa vjevericama.
I upoznaćete dedu i babu Vols. Prave seljačine.
Ne trebamo njega.
Reks!
Hajde, tata!
Ti si glava ove porodice!
Ideš li? -Ne.
Planinska Kozo, tvoja mama te
uvjerila da moramo ići jer se boji.
Treba da zauzmeš stav. To ja radim.
Ovo ti je veoma važna lekcija.
Meni ne izgledaš kao važna lekcija.
Dođi.
Mogu li ti držati članak? -Ne.
Radi stabilnosti. Kao da ću pasti.
Već si na tlu.
Dobro, uradimo to. -Imam ga.
Živ je. -Hvala Bogu.
Pazi. Nemoj zgnječiti Morin.
Pomjeri se, dušo. Ja vozim.
Dođi, daj mi malo slatkog. -Reks. -Žanet.
Mogu li dobiti još jednu maramicu? -Znoj ti izlazi kroz košulju.
Ne ističi to. Odmah se znojim više. -Izvini.
Nemaš zbog čega biti nervozan. -Tvoj me tata već mrzi.
Sazna li za vjenčanje, baciće me kroz prozor. -Neće. Možda te udari u stomak.
Prestvarno djeluje da bi bilo smješno. Još nisam uvjeren.
Opet će me pokušati napiti. -Neće. -Znaš da hoće. -Reci mu da ne želiš.
Možda ću i uraditi to. Neću dati da me maltretira. -Znam da nećeš.
Neće me maltretirati.
Vjenčajemo se. -Da. -Prebrodićemo ovo. Ovo nije ništa.
Hej, tata.
Ma, daj.
Hej, tata. -Sad priznaješ moje postojanje?
Nije te baš lako ignorisati.
Htio sam ovo završiti prije nego što dođete.
Ne znam ko je ovo napravio, ali mehanizam ništa ne valja.
Ma, vidi te. Otmjenija svaki put kad te vidim.
Drago mi je što vas vidim, g. Vols. Kako ste?
Osvojio si takmičenje mokrih majica? Dobre bradavice.
Prekini. -Bilo je vruće u autu. To je zbog vlažnosti. -Vlažnost.
Pazi da ne kapa po mom mermernom podu.
Uzmi kutiju za alat, ako ti nije teško. -U redu.
Završio sam prikopčavanje u sve stanove na izolirani
kabal koji je premošten sa bandere tu iz bloka.
Sad će me ostali bespravno useljeni proglasiti gradonačelnikom.
Mamina tradicija žutih vrata.
Samo moram nabaviti baglame za ovo.
Ovo je moj prijatelj Edi. -Živi li on ovde? -Zdravo. -Eno je.
Ćao, srce. Kako si?
Pogledaj tu hranu. -Kakvo mjesto. Misli li još iko da se vratio u Velč?
Stalno mislim da ćemo naletiti na žutu kantu za kakanje ovde.
Kupatilo im nije daleko od toga. -Morin! -Ona nam je nova cimerka.
Mislila sam da živiš sa onim fotografom. -To je bilo prije par mjeseci.
Upravo je raskinula sa Rum Tum Tagerom iz "Mačaka". -Šta? -Da.
Ti počni sa ovim, a ja ću ti donijeti suvu majicu.
Neću piti večeras. -Uzmi.
Da, gospodine. -Rouz Meri, donesi majicu za Žanetinog znojavog momka.
Jesi li čula da je pozornik Vols obavio prvo hapšenje prošle sedmice. -Šta?
Zaplijena droge. -Je l' bilo strašno?
Gle, nema dlaka. Baš je sladak. -Koristiš vosak ili imaš alopeciju?
Ne toliko strašno kao ono dvoje. A ti?
Lori je počela sa otkrivanjem informacija. -Lori. -Žao mi je.
Da, uradićemo to.
Šta je? -Zašto ne nosiš prsten?
Nisam još rekla tati. -Šta to?
Brajan je imao prvo hapšenje. -Bravo.
Imam sina u Gestapou i kćerku koja piše tračeve.
Nisam mislio da ću to dočekati. -Ni ja da ćeš ti živjeti u Njujorku.
Neko vas mora paziti.
Lijepo se provedi.
Tata, imam ti nešto za reći. -Koliko će ta faza trajati?
Kako to misliš? -Mislim...
Dobar je momak, ali nije ni trunku zanimljiv.
Ne. -Nema borbenosti. -Dejvid nije faza.
A o tome sam htjela razgovarati. -Možeš li iskreno reći da si sad sretna?
Da, jesam.
Ne, nisi.
Nadam se da će ga još par ovih opustiti. Možda mu ispadne taj štap iz dupeta.
Dejvide, evo tvog pića.
Dobrodošli u Velč.
Bokca ti, stvari su otišle nizbrdo.
Ali kladim se da ovde nema umjetnika konkurenata.
Karijera bi mi mogla uznapredovati.
Dobrodošao kući, sine.
Zdravo, Reks. -Zdravo, stari.
Hvala što si mi dopustio da vidim unuke prije smrti.
Ovo vam je ujak Stenli.
Ćao.
U redu. Eto ti.
Ovaj liči na oca.
Samo što je on imao kovrdžaviju kosu. Mrzio si je, zar ne?
Kvasio je kosu i stajao na snijegu. Mislio je da će je izravnati od zime.
Da, to je vaš tata.
Tvrdoglav k'o mazga, glup k'o golub.
Ne udaraj mi brata, glupa vještice!
Pokaži baki poštovanje.
Slušaj tatu, djevojčice.
To nije bilo dobro poređenje. Golubovi su pametne životinje.
Tata?
Šta radiš?
Stavljam tvoje spiralne stepenice.
Konačno ćemo krenuti sa izgradnjom.
Stvarno? -Zato smo ovde. Ovo nam je šansa da počnemo ispočetka.
Odmah sutra izjutra ću pretražiti grad
za savršeno mjesto za temelj.
Idemo odavde.
Nije baš raskošno,
ali biće puno zajedništva.
A i malo je rustikalno. -Koliko rustikalno?
Dobrodošli u 93 Litl Hobart Strit.
50 dolara sedmično i za dvije godine je naša.
Teško je povjerovati da će ovo jednog dana biti naše.
Možda nije nešto, ali sačekaj da vidiš šta imam na umu. Dođite.
Sve ćemo ovo srušiti i zamjeniti sa vašom sobom za igru.
Stoni tenis, bilijar, stoni fudbal. -Trampolin?
Da, trampolin ide tamo i
svi ovi zidovi će se zamijeniti sa staklom.
Ovo može ostati. -Zar to ne izgleda divno?
Žuto predstavlja sreću i kreativnost.
Ovde nema struje i vode. -Ignorišite je. Rođena je bez vizije.
Pošto smo okrenuti ka sjeveru, okruženi brdima, ne dobijamo puno sunca.
Moram napraviti ozbiljne prepravke, tako što ću povećati solarne ćelije.
Ali prije svega toga, trebamo dobar temelj.
Kramp. -Da, gospodine. -Evo ti.
Da vas čujem, djeco.
Sranje. Djeco?
Čim bude dovoljno duboko, možemo saliti ploču
i početi sa gradnjom.
Imaćemo najljepšu kuću u okrugu.
Nije nemoguće, mlada damo.
Imamo najviše imanje na planini.
To znači da nas sunce ne može peći ljeti,
a poplave nas ne mogu dohvatiti zimi.
Smjestili smo se između tih ekstrema.
Stvari će od sada biti drugačije.
Gladna sam.
Oprobaj.
Je l' dobro?
Šta jedete? -Maslac i šećer.
Ima okus kao fil za kolače.
Nismo jeli tri dana. Morin je toliko gladna, da jede maslac!
Pojeli ste maslac? Čuvala sam ga za hljeb. -Nemamo hljeba!
Mislila sam ga ispeći.
Plin je isključen. -Šta ako se uključi?
Čuda se dešavaju. -Gladni smo! -Pripazi na taj ton!
Rekao si da će stvari biti drugačije.
Možemo li uzeti jaja, pasulj ili nešto?
Ništa luksuzno.
Ne vidim razlog da ne možete.
Koliko imaš?
A druga?
Vraćam se za sat vremena sa gozbom o kojoj ćete djeci pričati.
I djeci vaše djece. I od njihove djece djeci.
I njihovoj djeci...
Vjerovatno se zapričao sa nekim.
10 sati?
O, gospode.
Tata?
Ej, malecka? Što si budna?
Šta se desilo?
Potukao sam se sa planinom.
Planina je pobijedila.
Tata, to izgleda loše. -Da, ne izgleda dobro.
Kako ti mogu pomoći?
Ne brini za mene.
Toliko sam pijan...
... da ništa neću osjetiti.
Evo.
Hajde.
Hajde. -Ne mogu.
Žao mi je. -U redu je.
Obavićemo to zajedno.
U redu je. Dođi.
Stisni to. Tako je. Sad probij.
Da...
Odlično. Sad gurni skroz.
Odlično. To je dobro. Hrabro.
Sjajna si.
Gurni skroz. Hajde. Tako je.
O, Bože, to je prelijepo.
Ne moraš vući tako jako. Nije to igra nadvlačenja konopca.
Dobro. -I još jednom. Odlično.
Odličan ručni rad.
Kunem se... ponekad pomislim...
Da si ti jedina...
... koja još vjeruje u mene.
Znaš da bih uradio sve za tebe.
Sve. Samo moraš pitati.
Misliš li...
... da bi mogao prestati piti?
Jednostavno... kad piješ, ne možeš se brinuti o nama.
Mora da se sramiš svog starog.
Ne.
Samo mislim da bi imali novca za hranu.
Možda čak i za stakleni dvorac.
Možeš to ako želiš.
Jači si od bilo koga.
Dušo, ako mi ne zamjeraš...
Mislim da bih...
... sjedio sam ovde neko vrijeme.
Tata?
Idućih par dana ću biti na spratu.
Ja...
Morate me se kloniti.
Izvedi braću i seste i zabavljajte se vani.
Šta god da se desi...
Ako zatražim piće, ne smiješ dopustiti da mi ga iko da.
Ni kapi. U redu?
Možeš li učiniti to za mene?
Da. -Obećavaš?
Dobra djevojčica.
Misliš li da možemo krenuti graditi novu kuću?
Vjerovatno.
Pomozite!
Bože! Neka prestane! -U redu je. -Molim te, neka prestane!
Samo diši, dušo. -Rouz Meri.
Bože, pomozi mi! -U redu je.
Ne! Pomozite!
Molim vas!
Planinska Kozo!
Tata...
Planinska Kozo.
Molim te... daj mi piće.
Donijeću ti vode. -Ne, ne, ne.
Ispod sudopera ima viskija.
Donesi mi ga.
Žanet...
Umirem.
Ako mi ne dadneš piće, umrijeću.
To je naučna činjenica. Razumiješ?
Hoćeš da ti tatica umre?
Ne mogu, tata.
Obaćala sam ti. -Zabole me za tvoja glupa obećanja!
Odmah mi donesi piće!
Žanet, donesi mi piće! Žanet!
Temelj izgleda dobro. Skoro smo spremni za gradnju.
Nedostajao si mi. -I ti meni.
Vide ovo.
Pogledajte!
Tata ide na posao!
Stani. Ne mogu ti staviti kapu.
Provjerite da nije pokvarena.
U redu. Ispravna je.
Sretan Božić. -Dobro veče, Reks. -Sretan Božić, dame. -I tebi.
Poslovođa je zaboravio alat, pa sam upotrebio makarone da izoliram žice
i sad mi svi na poslu govore
da znam rukovati svojim makaronom.
Nisam našla dobru za tebe, pa ćeš morati napisati svoju.
Pažljivo, možda promijeniš svijet sa tim.
Tako je lijepo. -Prelijepo.
Bogataši iz grada žive u otmjenim stanovima.
Ali im je zrak toliko zagađen da ni zvijezde ne vide.
Morali bi skrenuti sa pameti da mijenjamo mjesta sa njima.
Izaberi omiljenu.
Biće tvoja.
Ne možeš mi dati zvijezdu. -To je tvoj Božićni poklon.
Niko ne posjeduje zvijezde.
Zato moraš položiti pravo na njih, dok neko drugi nije.
Kao što je Kolumbo položio pravo na Ameriku za Kraljicu Izabelu.
Položiti pravo na zvijezdu za nekog svog je isto tako logično.
Možda i logičnije, jer ne moraš ubiti milione da je pokoriš.
Izaberi koju god želiš. Osim Betelgeza i Rigela, jer
su Lori i Brajan već položili pravo na njih.
Želim onu. -Onu sjajnu? -Da.
To je planeta Venera. Malena je u odnosu na prave zvijezde.
Sjajna je zato što nam je blizu.
Svejedno mi se dopada.
Ma, dođavola, Božić je. Možeš dobiti i planetu.
Znaš li da joj je atmosfera poput Zemljine, samo 500 stepeni vruća.
Stvarno? -Da. I kad se Sunce počne gasiti, a Zemlja postajala hladnija,
svi će htjeti na Veneru da se ugriju.
Ali onda će im trebati dozvola tvojih potomaka.
Znaš, volim te. -Ja tebe volim više.
Stvarno mi se sviđa Dejvid.
Šta to? -Da. Nije dosadan.
Mislim da bi bio dobar dodatak porodici.
Usput sam saznala da moj
brat planira prodati svoju polovinu mamine zemlje.
Ujak Džim? -Da. Prava šteta.
Otac me učio da nikad... -Slobodno tržište, đavola mog!
Sve je namješteno i znaš to!
Sistem stvoren da se vi bogati još više bogatite,
a siromašni ostanu siromašni. Ništa drugo nego legalna krađa.
Priznaj, Dejvide. -U ime svih bogatih, neću priznati nešto što nije istina.
Dejvide. -Žanet, u redu je. Samo pričamo. -Da, pričamo.
Znaš šta? Složimo se da se ne slažemo.
U ime 90% ljudi ove zemlje koji rade za 4.75$ na sat,
neću to uraditi. -Plemenito od tebe.
Šampion naroda. -Koliko si pijan? -A da rješimo ovo kao u Starom Rimu,
dobrim, starim obaranjem ruku?
Prilično sam sigurna da to nisu radili u Rimu. -Dosta, tata.
Daj, Planinska Kozo. Htio se tući za tvoju čast. -Ovo je smiještno. -Da.
Smiješno je. Idemo kući. -Već odustaješ?
Ideš podvijenog repa odavde?
Neću obarati ruke sa tobom. -Znači, priznaješ.
Ja sam u pravu, ti ne.
Dobro. Ma, dođavola. -Tako je!
Ne, Dejvide. Ovo je loša ideja. -Biće zabavno.
Dušo, biće zabavno. -Dušo, biće zabavno. -Tata, molim te.
Zar mu ne želiš dati priliku da dokaže da sam u krivu?
Da. Žanet, dopusti da mu dokažem da je u krivu.
U redu. Vi želite biti idioti. -Idemo!
Diži ruke. U redu. -Uradimo ovo!
Priprema! Pozor!
Kreni! Hajde, Dejvide.
Dejvide, moraš to uraditi. Stisni!
Kakav je osjećaj, dečko? -Hajde, Dejvide!
Izgubićeš od starca. -Hajde, dušo. Imaš ga!
Podivljaj, Reks. -Hajde, Dejvide, jači si.
Idemo, Dejvide. -Šta sam ti rekao? Nema borbenosti.
Hajde, Dejvide, razbij ga! Obori ga!
Ubij ga, Dejvide! Obori ga! Hajde!
Reks, nemoj izgubiti. Idemo!
Bolji si, gade! Obori ga!
Idemo, idemo, idemo!
Dau Džouns će nastaviti sa životom nakon poraza.
Želim revanš sa lijevom rukom.
Ne budi loš gubitnik. -Revanš lijevom rukom.
Spreman sam za sve, starče.
Koji đavo, tata? -Isuse. -Sranje.
Čuli ste ga. Rekao je da je spremam na sve.
Slomio mi je nos. -Nisam ja kriv. Imam reflekse vojnika.
Mislio sam da si spreman. Reci momku da
ne govori ono što ne misli. -Nije mi momak. Vjerenik mi je.
Odvedimo te kući.
Ne prestaje. Ne znam otkud tolika krv. Ne želim to.
Šta će ti ove glupe kutije? -Pijan si. Popij vode i hajdemo u krevet.
Udario me šakom. -Znam. -Rekla si mi da ne brinem,
a on me opalio po sred lica. Svi su vikali. Bilo je bučno.
A ti si se proderala, "Ubij ga!" Pravo u uvo, kao neka ludača.
Molim te, popij vode. -Ovo je ozbiljno. Tata ti je potpuno lud.
Ja ga smijem tako zvati. Ti ne. -Mama ti je u zabludi.
Jadna Morin. Mora da je luda kad živi sa njima u onoj rupi.
Pričaš o mojoj porodici! -Znam i ludi su!
Žanet, ja...
Želim provesti život sa tobom, ali ako ćemo to pokušati zajedno...
Ne želim više onog, šta god da je to bilo.
Moram piškiti.
Piškiću.
Ne brinite. Do Teksasa ima 20 sati vožnje.
Ja to mogu ispod 15 sati. Začas ćemo se vratiti. -Kako je umrla baka Smit?
Moja majka je bila stara. Starice umiru.
Je l' ti ostavila išta? -Kakvo je to pitanje?!
Zašto ne možemo sa vama? Ne želim ostati sa Ermom.
Vaš tata nije pio dva mjeseca. Zaslužujemo odmor. -Erma nas mrzi.
Ne krivi je za njen jad. Jedino to i zna.
Ona je glupa vještica. -Ona je veoma pametna. Otud pamet i vašem ocu.
Naslikao je auto-portred povijenog uva. -Van Gog.
Ko je Van Gog? -Tako je. -Ješćete ono što vam donesem.
Ispljente li, poješćete i to. Bez trčanja po kući, vikanja, kukanja.
Nema otvaranja prozora i zavjesa. Edgar Bergen.
Ko je Edgar Bergen? -Tačno.
Čudno je to što je tata živio ovde kad je bio naših godina.
Da, a ja mislila da je nama grozno.
Pogledaj ovo. REKS
Misliš da je tata stvarno napisao sve to? -Poslušajte.
"Mora postojati više od ovog ćebeta crne prašine.
Smrad remorkera, škripanje ugljem umrljanog snijega.
Više od njenog brbljanja, pukotina u žuljevitim rukama.
Mora biti nešto više, ali nikad saznati neću,
jer je nemoguće disati dok se tušiš..."
Psovka.
"Nemoguće je disati dok se tušiš u govnima."
Tiše!
Ovo će biti zabavna sedmica.
Jesi li ponijela šiljalo? -Da, dole je u torbi.
Ne, Erma, molim te. -Radi šta ti kažem. -Prestani.
Tiho, dječače. -Prestani.
Samo ću... umiri se.
Odmakni se od njega! Lori! -Gaće mu se trebaju popraviti.
Znam šta sam vidjela. Ona je perverznjak. -Kujo mala. -Hej, smiri se.
Pomozite mi! Držite je! -Bježite sa mene, zvjeri.
Niko ne smije dirati našeg brata. -Stenli, skini ih sa mene.
Spusti me!
Tata... branili smo se.
Erma ga je dirala... -Začepi!
Ne želim da čujem riječ o tome šta se desilo ili šta nije!
Nije važno!
Brajan je muško. Zna se brinuti za sebe.
Zar ne?
Idemo.
Ideš li?
Djeco, hajdemo unutra.
Hajde, idemo.
Hajde.
Izlazi.
Neću ako ćeš piti.
Obećao si.
Ne idem.
Ne idem. Ne želim...
Prestani! Tata...
Ne želim ga vidjeti pijanog.
Je l' vidiš šta si uradio?
Jedno prokleto piće! -Lažeš i znaš to!
Osjetim ti u znoju! -Sad si odjednom pas tragač?
Omiriši svoje dupe, jer ni ono u zadnje vrijeme ne miriše.
Veoma smiješno. Treba da si na poslu, inače ćeš ostati bez njega.
Što ga ti ne nađeš, umjesto što traćiš vrijeme na ovo sranje?
Šta je ovo dođavola? -Apstraktni ekspresionizam.
Evo ti realizam!
Isti si kao tvoja majka.
Ne diraj me! -Vraćaj se, kurvo!
Miči ruke sa mene! -Dođi ovamo!
Morin, želiš li preskakati uže? -Da.
Dođi.
Spremna? -Priprema. Kreni.
Dođi. -Upomoć! -Penji se! -Mama! Drži se!
Upomoć! -Mama!
Upomoć! -Ne daj da padne. -Šta si joj uradio?
Ništa. -Skloni ruke sa mene! -Mislim da ne želiš to.
Ujela me! -Uvucite me! -Prokletstvo!
Pokušava me ubiti!
Mama, jesi li dobro? -Dobro sam. -A jesam li ja dobro? Mene je ujela!
Zašto si je gurnuo? -Nisam. Skočila je! Kunem se!
Znate da je luda! Vidjeli ste da me ujela. Polomila mi je...
Strašna si žena. Znaš li to?
A ti si smrdljiva pijandura.
Ali ti voliš smrdljivu pijanduru, zar ne?
Hej, srce.
Moraš ga napustiti.
Kad je tvoj tata upoznao moju mamu,
pitao ju je zašto nema moje slike na zidu.
Odgovorila je da ne želi ohrabrivati hobi bez budućnosti.
Pogledao ju je u oči i rekao, "Dovraga i budućnost.
Ovakva remek djela treba da se odmah izlažu."
I onda je skinuo sve njene slike.
I postavio moje.
Nikad se neće promijeniti.
Moraš ga napustiti.
Ne mogu.
Morin, imaš li kraljicu? -"U more".
Brajane, imaš li devetki?
"U more". -Ne trebamo ih.
Neće se brinuti za nas. Moramo to sami.
Svi ćemo ići u školu i početi štediti da odemo kad budemo dovoljno veliki.
Ako želimo otići odavde, moramo to uraditi zajedno.
Dogovoreno?
Ima da odemo odavde.
Napred, Vitezovi!
... je isto kao i ovo.
Gđica Bivens me pitala da budem urednik novina iduće godine. -To je sjajno.
Dok diplomiraš, sve škole u Njujorku će se otimati za tebe.
Stigli su.
Ne brini za nas. Bićemo u redu.
Da.
Ostavila sam 5$ tu.
Počni štediti. Ti si sljedeća.
Tata je u dvorištu. -Mislim da je čisto.
Volim vas. -Volim te.
Ćao. -Ćao. -Volim te. -I ja tebe.
Lori, idemo. -Kud si ti pošla?
Izgleda nije bilo čisto. -Požuri! -Tebi pričam! -Ulazi!
Izlazi iz auta! -Kreni, Bred!
Znate li zašto je otišla?
Brajane, znaš li zašto je otišla?
Morin?
I ti ćeš otići?
Odgovori mi. Odgovori mi!
Reks... -Začepi!
Ne, gospodine.
Ko nije iznio smeće?
Lori? -Zrak čist? -Da. Mrtav pijan je. Kako je?
Sinoć sam u restoranu upoznala profesoricu književnosti sa Barnarda.
Rekla sam joj da si aplicirala u njenu školu i bila je prijatna.
Rekla je da će rado pročitati tvoje stvari. -Ozbiljno? -Da.
Rekla je da je nazoveš kad dođeš ovamo. -To je sjajno.
Kako stoji fond za bijeg? -Približava se.
Mislim da sam do sada čuvala sve i jedno demonsko dijete u Velču. Hoćeš čuti?
Zvuči kao sloboda. -Zvuči debelo.
Svidjeće ti se ovde, Žanet. Osjećaš se kao da prvi put dišeš.
Mislim da me neće pustiti.
Daj, ne razmišljaj o tom.
Nije važno... Šta je to? -Samo malo. Možeš li nazvati kasnije?
Žao mi je.
Erma je umrla.
Misliš li...
Da je Erma ikad išta uradila tati? -Šta to?
Ono što je uradila Brajanu.
Ne smiješ razmišljati o takvim stvarima. Izludiće te.
Vidimo se kod kuće.
Tata...
Žao mi je zbog Erme.
Kad je vrijeme da odeš, onda odeš.
Ne govorim o tome.
"Nemoguće je disati kad se tušiš u govnima."
Spreman da izgubiš 40$?
Plati mi sad ili kasnije.
Vjeruješ li još u svog starog?
Hoćeš mi pomoći da obrlatimo onog tipa? Da zaradimo?
Dok mu god miluješ ego, igraće.
Prekinuću čim ga izmuzemo...
Znaš kako to ide.
Robi.
Reks, kako je? Ko je to? -Moja kćerka.
Žanet? Ja sam Robi.
Nisam znao da Reks ima kćerku.
Ima ih tri.
Reks reče da voliš plesati.
Sviđa li ti se živjeti u ovom gradu?
U redu je. -Nije u redu i znaš to.
Svi se mi krčkamo u istom kotlu. I ne znamo da se kuvamo živi.
Idem za Čikago čim uštedim.
A ti?
Ja štedim za selidbu u Njujork, da budem sa sestrom.
Opa. Velika Jabuka.
Sviđa mi se taj grad. Bio sam tamo. Dopašće ti se.
Da.
Robi, radi nešto korisnije sa tim rukama. Dođi da igramo.
Pa, dobro.
Srednja rupa. -Sigurno, Reks?
Dođavola!
Četiri partije zaredom. -80$, osim ako ne želiš duplo ili ništa.
Ne. Eto ti sve.
Zaslužio si. -Evo, saperi taj gorak okus.
Za tvoju kćerku. I njenu selidbu u Njujork.
Njujork?
Stari me prdonja pobijedio. Ne znam da l' da se ljutim ili da mu se divim.
Moj stan je gore. Imam gomilu ploča,
ako želiš poći gore i slušati. -Hvala, ali ne mogu.
Reks, smijem li ti odvesti kćerku gore da slušamo ploče?
Ona je velika, gradska djevojka. Zna sama šta želi.
Zovi ako me budeš trebala.
Ne smijem ostati dugo. -U redu. Samo da pustim par pjesama.
Mislim da će ti se ova dopasti.
Gdje smo ono stali?
Mislim da smo plesali. Ovako nekako.
Pokušavaš da mi omirišeš kosu? Šta radiš?
To sam pokušavao. -Ja nisam taj tip djevojke.
Samo ćemo plesati.
Kako se ovo desilo?
Robi, šta radiš?
Prestani. -Hoću da vidim šta imaš ispod haljine.
Robi, prestani. -Samo polako.
Robi... -U redu je.
Daj da ti ja pokažem.
Tako je.
Kad sam bila mala, zapalila sam se.
Tamo dole je još gore.
Idem sad.
Znao sam da ćeš se snaći.
Kao onda kad sam te učio plivati.
Mislila si da ćeš se utušiti, ali ja sam znao da ćeš biti odlična.
Ovde dijelimo.
Evo tvoj dio.
Uzimaš ili ne? Možda dobro dođe za veliku selidbu.
Nije me briga šta ti je Erma radila.
Nema opravdanja.
Selim se u Njujork i ti tu ništa ne možeš.
Jesi li dobro? -Moram otići odavde.
Neko ti je rasporio prasence.
Ima li osumnjičenih?
To je bio moj novac.
Zašto nam ovo radiš, tata?
"Njujork Magazin", ovde Žanet Vols. -Hej, faco.
Morin? -Kako tvoj luksuzni život?
Spremam se za vjereničku zabavu. Drago nam je što ćemo te vidjeti.
Ne mogu doći večeras. -Zašto?
Jer se selim u Kaliforniju. -Zazaš se.
Ne možeš otići u Kaliforniju.
To je na drugom kraju zemlje. Moramo se držati skupa. Uvijek je tako bilo.
To nije istina.
Moram ići. Volim te.
Zašto bi išla u Kaliforniju?
To je najdalje što može od njih, a da ne pliva do Havaja.
Mi smo krivi. Nismo je trebali ostaviti samu sa njima.
Ionako bi nas mrzila.
Dejvid nas ne mrzi. -Hvala što ste došli. Ko treba šampanjca? -Mi.
Ćao, macane. -Jesi li ih ti pozvao?
Gle ko je ovde. -U redu je. -Hvala.
Ovo će biti zanimljivo. -Započnimo ovu zabavu.
Čestitam, dušo.
Šta investicioni bankar koristi za kontracepiju?
Svoju osobnost.
Još jedan. Kakva je razlika između vreće gnojiva
i investicionog bankara? -Možemo li popričati?
Usred sam poente. Sačekajte, gospodo.
Ko je taj tip?
Dobar ukus. Ne vidim mamine slike.
Šta radiš ovde?
Povezujem se sa ovim fantastičnim ljudima.
Svaki put kad neko ode, ponašaš se poput djeteta.
Sve mislim da ću se naviknuti na to.
Šta to treba da znači? -Nije ni čudo.
Morin je otišla jer su je tvoja sranja izluđivala.
Hoćeš da pričamo sada o sranjima?
Pogledaj uokolo. Ovo nisi ti.
Nisi poput onih piona. -Ne kritikuj me. -Ti si Vols.
Rođena si da promijeniš svijet. Ne smiješ se udati za tu budalu.
Bolja si od njega i bolja si od one tračerske kolumne.
Ti si pravi pisac. -Volim svoj život.
Zašto su onda tvoje stvari zapakovane u kutije?
Šta se dešava?
Ne želimo uznemiriti Dejvida. -Otkud odjednom tolika briga za njega?
Sad je dio porodice. Zar ne, dušo?
Sad nije vrijeme za to. -Pa, kad je? -Nije sad.
Danas su bile još tri ponude. -Čekaj do sutra. -Morala sam joj reći!
Sad nije vrijeme za to. -Šta ćeš mi to reći, mama? -Pusti da ja pričam!
Sjećaš se da sam ti pričala da moj brat prodaje svoj dio mamine zemlje?
Sad kad se udaješ i imaš ove fine stvari...
Mislili smo da bi mogli...
... pozajmiti novac da je kupimo. -Dobra si prema njemu jer hoćeš njegov novac?
Nije to. Ja sam dobra osoba. -I jesi. -Hvala.
Ne bi pitali, da nije hitno, dušo.
Koliko? -Ne ulazimo u... -Oko milion.
Milion dolara! -Nešto malo manje.
Nešto malo manje.
Ako zemlja ujaka Džima vrijedi toliko, onda vrijedi i vaša.
Ne znam, nisam je dala na procjenu.
Otac me učio da se zemlja ne prodaje. -Dobar savjet. -Da.
Baka Smit je umrla kad mi je bilo 11 godina.
Sjedili ste na milion dolara od moje 11. godine?
Ne, s vremenom se povećava.
Ti si znao za to?
Shvataš li šta smo mogli s tim novcem? -Ne želim odgajati djecu na poklonima.
Koji je vama đavo?
Bravo, Rouz.
Planinska Kozo! -Ne zovi me više tako!
Žanet... -Dejvide, molim te. -Znam da si uznemirena, ali porazgovarajmo o ovome.
Tata, šta misliš što smo svi pobjegli od tebe? Tušili smo se.
I dalje ne shvatam zašto si nas pratio ovamo. -Htjeli smo opet biti porodica.
Nikad to nismo bili. Bili smo košmar. -Ja i mama smo učinili sve za vas.
Pazili smo vas... -Sereš! -... i bili sretni. -Sereš! Mi smo to radili!
Mi smo pazili jedni druge jer si ti bio pijan.
Tvoj posao je bio da nas štitiš, a nisi ni pokušao.
To nije istina. Imaš neku čudnu verziju... -Istina je.
... istorije. Bila si sretno dijete. -Tata. Ćuti. -A i oni su bili sretni.
Ćuti! -I pazili smo vas. -Ćuti! Pričanje nije isto što i pokušati.
Pričao si čitav moj život!
Vjerovala sam ti.
Dođi. -Nemoj. -Ne radi to.
Ne želim te u svom životu. -Ne misliš tako. -Ne želim da zoveš,
pišeš ili se iznenada pojaviš. Ne želim tvoje usrane priče.
Ne želim te više vidjeti.
Moram ići.
Vidimo se uskoro, sestrice.
Mislim da znam kako ću rješiti nedostatak sunca na strani do brda.
Moram instalirati zakrivljena ogledala na sve solarne ćelije.
Mislio sam da ne moraš odmah otići. -Tata...
Mogla bi... -Tata. -Završiti školu ovde i raditi u "Velč Dejli Njuzu". -Tata.
Ja ću ti pomoći da pišeš članke. Sjećaš se kako smo to radili?
Nikad nećeš sagraditi stakleni dvorac. -Hoću. -Nećeš. -Hoću.
Evo ga ovde. -A i ako ga sagradiš, nije važno.
Idem odavde prvim busom. -Pa... -Ako se bus pokvari, ići ću pješke.
Završiću ovo. -Stopaću ako bude trebalo. -Garantujem.
Sagradi ako želiš, ali nemoj zbog mene. -Žanet...
Planinska Kozo!
Pokupiću te poslije posla i direktno ćemo odavde u restoran.
Gdje? -Večeraćemo sa g. Lehokijem i njegovom ženom.
Sjećaš se da sam ti spominjao to? Dizajner namještaja? Pun para k'o brod.
Napravio je tu stolicu u kojoj sjediš.
A, da. Dizajner namještaja. Da, razumijem.
Molim te. Ovo je veliki posao.
To je velika stvar za nas. -Razumijem, kažem!
Hoćeš li se javiti? Moram ići.
Žanet? Ja sam, dušo.
Toliko dugo je prošlo. Ne možeš nas vječno ignorisati.
Moram razgovarati sa tobom o nečemu.
U redu?
Jesi li bila na Pikasovoj retrospektivi u MoMA-i? -Mama. -Ne traći vrijeme.
Nije uradio ništa vrijedno spomena još od ružičastog razdoblja.
Kubizam mu je neozbiljan. -Moram na posao. Šta ćeš ovde?
Moram sjesti.
Znaš kakva sam u ovim sentimentalnim situacijama.
Samo... Ne znam šta da radim.
Šta se dešava?
Tata ti je bolestan. I ne oporavlja se.
Prošle sedmice je prestao pričati.
Šta to znači? -Trubio je o onoj noći kod Dejvida.
Sve ono što je rekao o piću...
Kako pričanje nije isto što i pokušavanje ili šta već.
Pitao me priča li puno, a ja sam rekla da priča. Jer je tako.
I onda je prestao.
Od tada nije riječ rekao.
Ne izlazi iz kreveta. Jedva da jede. Zvuči strašno.
On umire, Žanet.
Imaš pravo biti ljuta. -Misliš da ne znam to? -Naravno da znaš.
Gle, ne želim ti govoriti šta da radiš. Ikad.
Ali znam da ga voliš i mislim da ćeš se kajati ako se ne oprostiš.
Oprostila sam se davno. -Žanet.
Doktori su mu dali mjesec dana ako prestane piti, a to neće. Ko zna.
Šta je u pitanju? -Sve što možeš dobiti od 4 kutije cigareta
i 2 litre pića svaki dan u zadnjih 50 godina.
Ne izlgeda dobro. Moraš ga otići vidjeti.
Ne moram. -U pravu si, ne moraš...
Ali na neki način, moraš. -Uradio je puno sranja, ali...
Imao je i dobrih trenutaka.
Tatica u hodniku! Zna li iko gdje je Žanetina soba?
Hvala lijepo, gđice.
Zašto balaviš? -Šta ti radiš ovde?
Došao sam da vidim ovaj tvoj bombastični koledž.
Moram reći da sam očekivao više.
Mama kaže da odustaješ.
Šta bi sa tvojom stipendijom?
Nije dovoljno. -I ne popuštaju sirotim djevojkama sa sela sa velikim snovima?
Nemoj reći da te nisam upozorio. -Došao si iz Velča da mi nabijaš to u lice?
Bio si u pravu. Nisam trebala doći ovde i sad odustajem. -Đavola hoćeš.
Tu ima 950$ i...
... ovo ti je 100% od kune.
Možeš to založiti za najmanje 50$.
Odakle ti to?
Njujork je pun pokeraša koji ne znaju gdje su šuplji
i tvoja mama je rekla da imam dobar razlog da kockam.
Uradio si to za mene?
Otkad je to pogrešno da se otac brine za svoju djevojčicu?
Izgleda da je gđica Lehoki tvoj obožavatelj. Čita tvoju kolumnu.
Bogati, bijeli i stari su naša ciljana publika.
Čuo sam poruku tvoje mame na sekretarici.
Nešto se dešava?
Mama k'o mama.
Šta god žele...
Ne popuštaj, molim te.
Bolje ti je bez njih.
Je li?
Toliko dugo smo tim, da je teško reći ko šta radi.
Oli je uvijek bio majstor, a ja vizuelna. -Vaj je pravi umjetnik.
Ja samo vodim računa da ne puknu kad sjednete.
Vaših godina nismo mislili da će se išta od ovog desiti.
Bili bi sretni praveći stolice u garažici do kraja života.
Radite šta vas usrećuje. Možda zaradite, a možda i ne.
To nije važno, sve dok radite ono što volite.
A ti, Žanet? Jesi li ovo oduvijek htjela raditi?
Zapravo, ne.
Išla sam na političke nauke.
Htjela sam pisati važne priče.
Meni su tvoje priče važne. -Hvala.
Ne znam. Nisam mislila da ću završiti ovde.
Možda još nisi stigla do kraja.
Žanetin tata razvija tehnologiju koja efikasnije sagorijeva bitumenski ugalj.
Zar to nije lijepo?
Gdje ti je tata sada?
Izvinite. Ispričajte me na sekundu.
Eto ga. Kako je sad?
Tako je ružno, tata. Ličim na demona.
Nema ništa ružno na tebi. Je l' čuješ?
Obećavam ti, jednog dana ćeš to gledati kao podsjetnik koliko si jaka.
Ti si Vols, Planinska Kozo. A mi nismo kao ostali ljudi.
Vatra nam gori u stomacima.
A to je dokaz za to.
Sad...
Ovaj nož je napravljen za lov na demone.
Veoma je oštar. Ne vadi ga dok ne vidiš jednog.
Možeš ga posuditi za večeras.
Sva čudovišta su ista.
Vole plašiti ljude, ali čim bleneš u njih, okrenu se i pobjegnu.
Volim te, Planinska Kozo.
Mislim da to širi posao, a tu je i...
Moji roditelji bespravno žive u napuštenoj zgradi.
Žanet. -Prije tog su bili beskućnici, a tako su odgojili i nas.
Moj tata ne razvija nikakvu tehnologiju, ali bi vam rekao sve što želite znati.
On je najpametniji čovjek kojeg znam.
On je takođe alkoholičar. Nikad ne dovrši započeto i zna biti okrutan.
Ali mašta više od bilo kog drugog. I ne pokušava biti neko ko nije.
I htio je da ja budem ista takva.
Žao mi je, ali moram ići.
Idi.
Jesi li spremna da ideš po tog demona?
Idemo!
Ja idem na vazduh. Ostaviću vas.
Hej, tata.
Sjećaš se kad su berači grožđa u Kaliforniji krenuli u štrajk?
A vinogradari su morali prodati sve za 5 centi po funti?
Toliko si napunio auto da nismo mogli vidjeti kroz prozore.
Brajan ga je našao u džepovima nakon dvije sedmice u obliku grožđica.
Ili kad si mi pustio da mazim geparda u zoološkom.
Lizala je maslac iz kokica sa tvoje ruke.
Ostali roditelji su mi glavu htjeli otkinuti.
Samo su bili ljubomorni.
Sjećaš se kad si sama sebi napravila zubnu protezu?
Bila si inžinjerski genije.
To je bila vješalica i guma. -Ali je služilo.
Pogledaj te prekrasne zube.
Mama kaže da u zadnje vrijeme ne pričaš.
Uzeo sam vremena da razmislim.
Evo.
Šta je ovo?
Svaka priča koju si napisala od 8. razreda.
Mislio sam da bi ih ti mogla dodavati umjesto mene.
Proveo sam čitav... život...
... loveći one demone u divljini...
... a cijelo vrijeme su se krili u mom stomaku.
Tužno je tako provesti život.
Bojati se samog sebe.
Znam to...
Nisam bio dobar prema vama.
Imam se kajati zbog mnogo čega u životu.
Tata...
Nikad nemoj zaboraviti... koliko si lijepa, Planinska Kozo.
I pametna i...
... kreativna i jaka.
Tako si jaka.
Nijedna djevojčica ne bi trebala nositi tatu na leđima.
Uopšte nisi poput mene, Planinska Kozo.
Ti se ne bojiš...
Ja jesam poput tebe.
I drago mi je zbog tog.
Imali smo lijepih trenutaka, zar ne?
Nismo nikad sagradili onaj stakleni dvorac.
Ne.
Ali smo se lijepo proveli planirajući ga.
Ćao. Sretan Dan Zahvalnosti.
Sretan Dan Zahvalnosi. -Nešto fino miriše. -Kako život frilensera?
Još se privikavam. -Opet voliš biti siromašna?
Hvala, Brajane. -Pažljivo sa mojim djetetom. -Morin.
Sviđa mi se novo mjesto. -Kako je u Kaliforniji? -Sunčano.
Evo ti poklon za useljenje. Mislila sam da bi ti se dopala jedna njegova.
Nisam dobro uradila kosu, ali...
Sviđa li ti se? -Savršena je.
Čekaj. Šta?
Nisam ti to pričao? -Ne.
Nije imao novac za poklone, pa nas je izveo vani
i rekao da izaberemo sebi zvijezdu. -Stvarno? -Da.
Koju kod hoćemo. Ja sam uzeo Rigel. Ona mala plava na Orionovom stopalu.
Da. Koja je tvoja, Lori? -Ja sam uzela Betlegez, jer je bila crvena.
Tu noć mi je tata rekao da je te boje jer umire. -Tako je! Dobila si ćorak.
Bila si ljuta. -Nije mi dao da izaberem drugu. -Nema reklamacija u svemiru.
To samo važi za plastične igračke iz Japana.
Ali je takođe rekao...
"Kad se kod ostalih starudija pokvari i zaboravi,
vi ćete imati vaše zvijezde."
Da.
Žanet, šta je bilo? -Jesi li dobro?
O čemu razmišljaš, srce?
Ja samo...
Osjećam se jako sretnom.
To je baš slatko.
Nazdravimo za Reksa.
Da. -Život sa vašim ocem nikad nije bio dosadan.
IMA JOŠ
Sve su ovo portreti ljudi. Tamo imam punu kutiju cvijeća.
Ovde ljudi više vole moje cvijeće, nego u Njujorku.
Znate Žanetinu priču kako joj je dao zvijezdu?
Kakva razlika između Lori i Žanet.
Žanet: "Dobila sam zvijezdu. Tata, divan si."
"Volim te."
A Lori kaže, "prokleti kurvin sine, imao si dovoljno novca."
preveo: adm1r IMA JOŠ
Priča o zvijezdama...
Tata je volio velike gestove
koje nije bilo teško realizovati.
I dvaput je to uradio.
Ovo sam svojevoljno odlučila.
Nisam zažalila. Bio je to iskustvo. Izvukla sam dosta iz njega.
Čak iako propadnem, ipak sam izašla kao pobjednik.
Ipak sam izašla kao pobjednik.
Svaka budala vidi da je ovo otimačina zemlje
gradskih službenika pomoću novca poreskih obveznika da se ruše zgrade,
da mogu dati nekretnine graditeljima stambenih naselja,
pa da ih oni mogu isplatiti ispod stola. Ništa novo, ali dalje od ovog neće.
Preuzeto sa www.titlovi.com