www.titlovi.com
PRIJE 65 MILIJUNA GODINA
MILIJUNE GODINA KASNIJE
D O B A R D I N O S A U R
~ZA SINA DORIANA~
Preveo: tata Arbok
Henry, vrijeme je!
Koje se pomaknulo? -Ono s lijeve strane.
Ti si tata. -Ti si mama.
Mudrijašice mala. Bok, Libby.
Libby.
Bok, Buck.
Ima tvoje oči.
Izlazi odande, ti mali bodljikavi grmu.
Ovaj će biti veliki!
Bok, Arlo.
Izađi van.
Vidi njega.
Buck!
Ono je Kandžozuba planina. A ovo je naša farma.
I svi ćemo se zajedno brinuti za nju.
Molim?! -Jesam te!
I ja sam tebe! -Mama, završila sam sa zalijevanjem.
Bravo, Libby. Buck, vrati se svojim zadacima. -Molim? -Hvala, Buck.
Ali, ja... ja...
Spreman si. -Mama, mogu li raditi nešto drugo?
Kreni.
Tko je to?
Bok, Eustice.
Zapeo si, maleni? Ja ću ti to skinuti. Slobodan si.
Kreni! Pronađi svog tatu i svoju...
Mamu.
Ne smiješ se zezati s rijekom, Arlo.
Budi oprezan. U čemu je problem? -Tata, Henrietta je najgora u kokošinjcu!
Jučer si rekao da je najgora Šepava Fran. -Ona ima samo jedno stopalo.
Ne trebaju ti se svidjeti, Arlo. Samo ih moraš hraniti.
To bi trebalo biti to. Ovo će one trule Stvorove spriječiti u krađi naše hrane,
jer sam ovaj silos napravio 100% otpornim na Stvorove.
Potpiši se, Henry. Zaslužio si to. -Da, tata, učini to! Hajde!
Samo ako vaša mama prva to učini. Ako itko to zaslužuje, onda je to ona.
Jesi li se ti to upravo potpisao iznad mog?
Molim? Nisam. U pitanju je kut iz kojeg gledaš. -Kut, ha?
I ja! -I ja! -Moj red!
Čekajte malo. To nije tako lako.
Potpis morate zaslužiti tako što ćete napraviti nešto važno.
Za nešto važnije od sebe samih. Jednog ćete se dana svi potpisati,
a ja jedva čekam vidjeti to.
Tako se očisti polje. Bravo, Buck.
Dokučit će on to. Bit će on dobro. Hajde, Buck. Zaslužio si to.
Bravo, sine.
Uspjela si, Libby! Još samo malo.
Prekrasno. -Zaslužila si svoj potpis, zlato.
Arlo! -Uspjet će on već.
U redu, kokodakala, sad ću vas nahraniti.
Dođi ovamo. -Buck! Što se dogodilo? -Došao sam ti pomoći.
Onda su me napali. -Bit ćeš ti dobro.
Reci mami da je volim. Vidim svjetlo.
Idem po pomoć!
Trebao si vidjeti svoju facu! -Trebao sam znati!
Uvijek me moraš zeznuti. -Ja?
Zezneš svoje zadatke i zadatke svih drugih.
Baš si kukavica. -Buck!
Nisam ja kukavica. I ostavit ću svoj potpis.
Baš kao i ti, i Libby, i svi ostali!
Hoćeš, dragi. Samo ti treba još malo vremena.
Zaboravi. Ionako nisam htio taj glupi potpis.
Imam ideju.
Arlo. Arlo. Probudi se.
Pođi sa mnom.
Kamo idemo? -Vidjet ćeš.
Sad odšeći tamo.
Sam? -Hajde.
Tata. Tata. -Smiri se. Diši.
Ponekad moraš svladati svoj strah kako bi vidio ljepotu s druge strane.
Sutra imam za tebe novi posao. Ako još uvijek želiš ostaviti svoj potpis.
Vražji divlji Stvorovi prelaze preko ograde, jedu našu hranu
i meni je toga dosta. Ako se ovako nastavi, nećemo imati
dovoljno hrane za zimu. Zato ćeš ti uloviti tog Stvora.
Zatim naiđe Stvor...
Ovako ćeš završiti posao.
Kad se pobrineš za tog Stvora,
stavit ćeš svoj potpis na silos, odmah do mog.
Pobrinut ću se za Stvora. Neće imati šanse.
Što to radiš, bubice? Gubi se odavde.
Produži, listu. Produži!
Mrtav si, Stvoru.
Slobodan si.
Što to radiš? Odlazi! Bježi!
Ne približavaj se! Idi!
Zašto si ga pustio? -Grizlo je, napadalo me, režalo i...
Imao si zaduženje.
Moraš svladati svoj strah, Arlo, ili nećeš preživjeti ovdje.
Hajde. Moramo smjesta završiti taj posao.
Ondje vani? -Prijeđi preko.
Ali, tata, što ako se izgubimo? -Sve dok možeš naći rijeku,
možeš naći i put kući. Što vidiš?
Tragove? -Ispiru se, moramo požuriti!
Gubimo ih!
Arlo, ne zastajkuj!
Tata, čekaj. -Arlo, što sam ti rekao o...
U redu je.
U redu je, Arlo. Žao mi je.
Samo sam htio da svladaš svoj strah. Znam da ti to možeš.
Ali ja nisam poput tebe. -Ti jesi poput mene i još više od toga.
Danas smo se dovoljno udaljili. Oluja je sve gora. Idemo doma.
Arlo, brzo!
Trči, Arlo!
Tata!
Tata! Tata!
Mama!
Ako ne spremimo ovu žetvu prije prvog snijega,
nećemo imati dovoljno hrane za zimu.
Znam da je teško bez tate, ali moraš se više truditi, Arlo.
Ne brini, mama. Neću dopustiti da umremo od gladi. -Ti si dobar sin.
Ti! Imaš petlje što dolaziš ovamo.
Za sve si ti kriv! Moj tata bi još uvijek bio živ da nije bilo tebe!
Upomoć!
Mama! Mama!
Mama!
Mama?
Mama!
Ti! Trebao sam te odmah ubiti!
Za sve si ti kriv. Dolazi ovamo!
Bježi od mene. Bježi od mene!
Tako je! I bolje ti je da bježiš!
Gdje sam to ja? Gdje je dom?
Sve dok možeš naći rijeku, možeš naći i put kući.
Opet ti?
Bježi odavde!
Rekao sam ti da mi se ne približavaš.
Svejedno ću iscijediti život iz tebe.
Ali prije toga, možeš li mi pronaći još?
Još ovoga. Znaš...
Ne. Prestani. Što to radiš?
Čekaj! Možeš li odvesti do bobica?
Kamo ideš?
Znao sam. Umrijet ću ovdje. Zbog tebe!
Što to radiš? Ne, ne. Stani!
Ne. Stani!
Ti mali... Vraćaj se ovamo!
Bobice!
Što ti je? Evo ih. Ludi Stvore.
Ima li koga?
Promatrali smo te.
Mislili smo da ćeš umrijeti, ali ipak nisi.
Onaj Stvor te štitio. Zašto?
Ne znam. Idem doma. Znaš li koliko je daleko Kandžozuba planina?
Dobra ideja. Želimo ga. -Zašto?
Jer je ovdje strašno. Može štititi mene i moje prijatelje.
Ovo je Bijes. On me brani od Stvorova koji puzaju po mraku.
Ovo je Uništavateljica. Ona me brani od komaraca.
Ovo je Drobitelj Snova. On me brani od postavljanja nerealnih ciljeva.
A ovo je Debbie.
Da, trebamo ga. Kako se zove?
Zove? Ne znam. -Onda ću meditirati o tome.
Ako mu dam ime, moj je. Koljač.
Zvijer.
Ubojica. -Prljavko!
Organizator Pogreba? -Ušljivko! -Hemoroid. -Mrvica!
Francek! -Smrdljivko! -Manijak! -Dino!
Violeta. -Medo! -Luđak. -Floki!
Floki! Dođi, Floki. Dođi ovamo.
Dano mu je ime. Vi ste očito povezani. Dobro za tebe.
Stvor će te čuvati na tvom putu prema Kandžozuboj planini.
Nemoj ga izgubiti. Ne. Ne. Ne možeš ga dobiti, Debbie.
Ne, ne, ne. Debbie!
Debbie! Stani! Ti si bolja od toga.
Ne, ne, ne! Vratio se! Debbie!
Kamo ideš? Moram se vratiti doma.
Floki, gledaj ovo.
Fali mi... fali mi moja obitelj.
Obitelj.
Ovo sam ja.
To su Libby i Buck.
I Mama.
I...
I Tata.
Obitelj.
Ne razumiješ. U redu je.
Da! To je tvoja obitelj.
Fali mi.
Trebali bismo se zaustaviti!
Stani!
Arlo, brzo.
Trči, Arlo!
Gdje je rijeka?
Izgubio sam rijeku!
Nikad se neću vratiti doma.
Upomoć! Upomoć!
Prijatelju, jesi li ozlijeđen? -Nisam.
Dobro. Hvala Bogu. Ciklono, Prolomu,
nastavite tražiti ranjenike. -Čekaj.
Moram se vratiti doma. Kandžozuba planina. -Kandžozuba pla...
Misliš na planinski vijenac sa tri vrha? -Da!
O, da, bio sam već tamo. Ali, znaš, mali...
Nisi ni blizu. Ipak znam put! -Ja sam Arlo.
Oprosti. I ja sam nekoć imao takvo ime.
To je bilo prije no što sam počeo pratiti oluju! -Oluju?
Oluja me pomela. Bojao sam se za svoj život,
ali oluja me osvijetlila. I više se nisam bojao.
Hoćeš reći prosvijetlila? -Ne! Osvijetlila.
Bio sam jako nisko. Onda me oluja pomela vrlo visoko
i ostavila me na višem osvjetljenju.
Zatim mi je oluja dala novo ime, jer... Što kažemo?
Oluja hrani. -Oluja hrani. Možeš me zvati Munjomlat.
Munjomlat. Možeš li mi pomoći da se vratim doma? -Pa... Možda.
Ali prvo moramo provjeriti ovo područje. Mnogi su u lošem stanju
nakon ovakve oluje.
Munjomlate, našao sam nekoga! Ovamo!
Dobro bi nam došla tvoja pomoć, prijatelju.
To! Super!
To je Stvor. -Oslobođeni Stvor. Zahvaljujući tebi.
Želim zastati na trenutak i zahvaliti oluji za ovaj obrok.
Nemojte se sa mnom zezati. Ja sam vidio oko oluje!
I zaboravio sam što je to strah! Ne bojim se ničega!
Nisam to ni rekla. -Kamo si krenuo, prijatelju?
Moram se vratiti doma. -A ja sam ti rekao da ćemo te odvesti doma.
Prijatelju, ti imaš svog Stvora. -Osjećam njegov miris.
To je jedan od onih sočnijih. -Gdje je?
Skriva se. Tamo! Pokraj one velike stijene.
Oluja hrani. -Ne!
Floki! -Zgrabite ga!
Uspori. Nemaš se gdje sakriti, kukavice.
Vraćaj se s tim Stvorom!
Upomoć!
Jesi li dobro, klinjo? -Jesam. -Mrzim takve.
Lažljivi sinovi vranotata koji maltretiraju klinca.
Vidi ovog slatkiša.
Sviđaš mu se. -Zamisli ti to, Ramsey. Čak i s tvojom smrdljivom facom.
Nash! Granice! Ovo je moj osobni mjehurić.
Ma kakvi, nije to tvoj mjehurić. Ovo je tvoj mjehurić.
Nash, izlazi iz mjehurića svoje sestre.
Ovdje nemaš što raditi. -Da, gospodine.
Nemam. Pokušavam se vratiti doma, ali izgubio sam rijeku.
Molim vas, moja mama me treba. -Polako, mali. -Znaš li gdje je rijeka?
Koja rijeka? U ovim krajevima ima gomila rijeka.
Ona kod Kandžozube planine. Ima 3 vrha. -Tu ne znam.
Idemo na jug prema pojilištu. Pođi s nama. Možda ti tamo netko pomogne.
Nemamo vremena za čuvanje djece. Moramo okupiti rogonje.
Moj brat genijalac izgubio je čitavo krdo u jednom danu.
Nisam ih izgubio, Ramsey.
Koliko ti to puta moram ponoviti? Odlutali su.
Svejedno ih moramo naći. Ne možemo ti pomoći, mali.
Čekajte! A što ako mi možemo pomoći vama?
Flok može sve namirisati. Vidio sam ga kako to radi. Može naći vaše rogonje.
Hajde, Floki. Upotrijebi svoj nos, momče.
Dobar dečko, Floki!
Našao je nešto.
Ti vrapca! -Mali, ako me potežeš za nos,
pojest ću tvoga.
Našao je krdo. -Imamo ih.
Čekajte malo! Imaju li rogonje perje?
Kradljivci stoke. -Kradljivci stoke?
Moramo požuriti.
Ne vidim nikakve kradljivce stoke. -Tamo su negdje.
Koliko daleko jest to pojilište? -Imam posao za tebe.
Poslovi mi baš i ne idu od ruke. -Moraš skrivečki prejti
pokraj rogonja i samo kričati i privleči konjokradice.
Mi im se bumo primicili i zrušili ih. -Molim?
Samo želi da se popneš na onu stijenu i vičeš.
Ali tko je tamo?
Napast će te. Nemoj se pokolebati. Ne miči se.
Da se ne mičem? Što ako imaju kandže i velike zube? -Ne razmišljaj previše.
Bog daj.
Što smjeraš, dečko? -Ništa. -Ništa? Kako se zoveš?
A-A-Arlo. -Dakle, A-A-Arlo, ne izgleda mi kao da ne radiš ništa.
Kako se tebi čini, Lurleane? -Hajde, Bubbha, pitaj mene.
Pitaj mene što mislim da rade. -Pervis, začepi gubicu!
Izgleda da narušava tuđi posjed.
A što mi radimo s uljezima? Reci mu, Earl. -Ubijamo ih!
Imam te!
Nash, krdo!
Đi-ha! Hajde! Đi-ha! -Pazi!
Nitko neće ukrasti naše rogonje. -Tko nađe, njegovo je!
Ma dajte... Mamica se želi igrati s vama.
Znam da ste tu. Osjećam vaš miris.
Ti vrapca! To mi je omiljeni zub! -Uživat ću kad ću te ubijati!
Hajde, moramo potjerati to krdo odavde! Hajde!
Koji slatkiš! -Ti i taj Stvor ste danas pokazali pravu hrabrost.
Dobro bi nam došao taj Stvor. Može zamjena? Dat ću ti harmomiku za njega.
Hvala, ali Flokija ne mijenjam. Dođi, Floki. Dođi!
Ti si na gubitku.
Ovaj je dobar. Bit će to sjajan ožiljak. -Nije to ništa. Vidi ovo!
Upao sam među 15 stegosaura odmetnika. Bili su veći i zločestiji od mene.
Što se dogodilo? -Borili smo se, naravno. I bio sam bolji.
Onda je jedan od njih zabio svoj šiljati rep u moju nogu i povukao!
Još uvijek ne osjećam prste.
To ti dobro dođe kad udaraš kantu punu gova...
Ona je ljubomorna. -Ljubomorna?
Jednom je stampedo rogonja išao prema meni,
ali rep mi je zapeo među stijenama. Sigurno bih poginula.
Pa sam odgrizla vražju stvar! -Tko to radi?
Nitko to ne radi! Ti si luda!
Čudno mi je što nemaš ožiljak preko face.
Butch, otkud tebi ožiljak? -Ne znam jesi li spreman za tu priču.
Mogu ja to podnijeti. -To! Moraš mu je ispričati, tata! -Ova je dobra!
Bilo je 100 stupnjeva u hladu. 5 sam dana hodao bez vode.
Zatim sam je ugledao. Lijepo jezerce. Sagnuo sam se kako bih pio,
kadli su na mene iz vode skočili krokodili. Jedan me ugrizao za lice.
Bez sumnje bih završio kao njegova večera da nije bilo jedne stvari...
Tog dana nisam bio spreman umrijeti. Pregrizao sam jednog krokodila napola,
drugoga lupio repom, a posljednjeg...
Tog sam krokodila utopio u svojoj vlastitoj krvi.
Ti vrapca!
Vidi! Svaki put me prolaze žmarci. -Obožavam tu priču!
Pokaži mu suvenir.
Nije li predobro? -Mogu li ga ovaj put ja dotaknuti?
Ne. -Vama bi se svidio moj tata.
On se nije ničeg bojao. Dosta mi je toga da se bojim.
Tko kaže da se ne bojim? -Ali borio si se s krokodilom!
I pritom sam se bojao. Ako se ne bojiš da te krokodil ne ugrizne za facu,
onda nisi živ. Slušaj, mali,
straha se ne možeš riješiti. To je poput Majke Prirode.
Ne možeš je pobijediti niti joj pobjeći, ali možeš se probiti kroz nju.
Možeš saznati od čega si napravljen.
Prvi snijeg. -Ove godine je uranio.
A ja moram kući svojoj mami. -Odvest ćemo te do tog pojilišta.
Dogovor je dogovor. Jašemo u cik zore.
Idemo!
Mali, presretni one rogonje prije nego se odvoje!
Eno je! Kandžozuba planina!
Eno doma!
Mi moramo odvesti ovo krdo na jug. -Ti požuri kući svojoj mami.
I nipošto se ne zaustavljaj! -Hvala! Cijenim to što ste pazili na mene!
Bit ćeš ti dobro. Žilav si ti malac.
Tako je blizu. Skoro smo stigli, Floki!
Moramo doći doma.
Bit će ti super tamo. Imat ćeš toplo mjesto za spavanje, odmah pored mene,
i kukuruza koliko možeš pojesti. Ima puno mjesta za trčkaranje.
Bit će to i tvoja farma. Zajedno ćemo se brinuti za nju.
Ne mogu.
Ne!
Floki!
Ne! Floki!
Tata?
Živ si? Ne mogu vjerovati. To si ti!
Moj prijatelj! Floki! Pomogao mi je, a sad je u nevolji.
Moramo se vratiti. Tata, stani!
Stani!
Tata?
Ti nisi ovdje.
Bojim se.
Ali Floki me treba.
Krivio sam ga za sve što se dogodilo tebi, ali nije on kriv.
Moram mu pomoći.
Jer ga volim.
Znao sam da možeš ti to.
Ti jesi poput mene i još više od toga.
A sad idi i spasi tog Stvora.
Odbij!
Vidi tko se osvijetlio.
Sredi ga!
Floki!
Oluja hrani.
Floki!
Doma smo, Floki.
Henry?
Arlo?
Preveo: Arbok
Preuzeto sa www.titlovi.com