Dve nedelje nismo prestajali da pijemo, čoveče. Kako smo se samo proveli.
Dobro smo se proveli. Bilo je još bolje kad sam došao kući.
Polako.
Šta... Šta kažete za Ibicu? -Ne, prestari smo za Ibicu.
O čemu pričaš? Nikada nisi previše star za ostrvo, druže.
To je ono što ljudi koji su prestari za Ibicu inače kažu. -Gde je čips?
Oh, pitao sam, "Možete li doneti čips za onog momka?"
Pokazao sam na tebe, a on mi je odgovorio da ti više ne smeš da jedeš čips.
Rekao je da su ti samo salate dozvoljene.
Jebeni drkadžija.
Tako je rekao, Dome, žao mi je.
To je okrutno, druže.
Zašto ne bi otišli... Bum, u Amsterdam?
Ne, sad je preplavljen turistima, zar ne? -Dobro putni savetniče.
Neću se ponovo odvaliti. -Toskana?
Da, da, dobro vino. -Ne.
Berlin onda? -Ne.
Belgija? -Belgija?
Druže, u Belgiju nikad niko nije otišao zato što je želeo.
Šta ima u Belgiji? -Pivo od nekih 42%.
Šta mislite o pešačenju? Pešačenju u Švedskoj?
Pešačenje? -Da.
Pešačenje. -Dobar predlog, dobar predlog.
Hajde društvo, daj da radimo nešto dobro.
Kako se ono reče zove? -Kraljevska staza.
Proteže se između Švedske i Norveške.
Tamo se ide leti.
Oh, da, to je poput Apalačke staze, zar ne?
Da. Sem što tamo ima više istorije nego seljana.
Želimo da uradimo nešto drugačije. Samo ne želim da idem u Amsterdam.
Želite da se zabavite.
Da, nije da imamo 21 godinu.
Oh vidi, eno onoga... Idem da kupim jednu bocu.
Ko je za? -Nema šanse. Studentski život druže.
Želim da se motivišem.
Onda niko... Hoće li iko sa mnom?
Ne. -Hajde Roberte.
Da, hajde onda. -Oh, čoveče.
Loša ideja. -Je l' neko hoće nešto slatko?
Ti nisi umešan u to, zar ne?
Skidam Uber. -Da, dobro.
Zar ti se ne čini da nam je sve teže da se dobro zabavimo?
Znaš li da je Fil taj koji je predložio da napravimo taj doručak?
Jebeni doručak. Ja neću, neću,
Neću da planiram naš momački odmor uz jebeni avokado i tost, druže.
Jednostavno... Jednostavno neću. -Avokado je dobar.
Da li zaista želiš da idemo na pešačenje, pešačenje radi zabave?
Da. -U jebenu Švedsku?
Da, želim, ne znam...
Želim da se testiram malo, znaš. Izazov.
Ono što je pravi izazov je da popnemo Doma na planinu.
Gde je votka?
Bruka je. Bruka. Bruka je to u šta se pretvorio.
Da. Da velika bruka, jeste.
Uspešan biznismen sa prelepom ženom i decom.
Da, ne, to je...
Jebeno se ne raspravljaj pizdo!
Ima još! Jebeno gde je, a?
Prestani da jebeno plačeš!
Ne mrdaj.
Daj mi svoj novčanik. -Da, daj mu.
Dobro, dobro, u redu je.
Nemoj samo da stojiš, uradi to!
Daj mi jebeni novčanik.
Šta još imaš? -Šta još imaš?
Uzmi mu i sat.
Daj mi jebeni sat. -Dobro, nema problema, evo.
Daj ovamo! -Ok u redu.
I prsten.
Ne. To je moja burma.
Boli nas kurac! -Daj mi jebeni prsten.
Uzmi mu ga! -Ne. Vidi, dovoljno ste uzeli.
To... Samo otiđite.
Jebeno mu ga uzmi!
Hajde.
Slušaj, skidaj taj prsten ili ću te sjebati!
Vidi, nisam...
Oh, jebem ti! Šta to radiš čoveče?
Rekao sam ti.
Prokletstvo čoveče!
Šta to radiš?
U redu je.
Za ime boga. Ostavi to. tako. -Tako je. Idemo, idemo!
SEVERNA ŠVEDSKA
6 MESECI KASNIJE
RITUAL
Dobro jutro.
Jebemti, baš je hladno.
Spremiću nam kafu.
Dobro jutro druže. -Dobro jutro.
Kako si spavao?
Kao da sam nabasao na ogromnu, jebenu planinu, čoveče.
Jedna noć je prošla, još dve, druže.
Čini da se osećaš beznačajnim?
Pričaj za sebe. -Hajde čoveče, gde će ti duša?
Ove planine su zdrobili Nordijski bogovi sa velikim, jebačkim maljevima.
Znaš li šta ima na stazama za pešačenje u engleskoj?
Pabovi. -Da, kako god.
Nemoj mi reći da nisi impresioniran.
Da, da, ovo su nove čizme. Sad vrede 200 funti.
Imaju i memorijsku penu. -Ali moraš da ih razgaziš.
Da, definitivno.
To je osnovno što moraš znati File.
Ok, mislim da sam pronašao mesto.
Na vrhu tog brda.
Jebi me. -Prelepo je.
Isuse... Hriste!
Oh, jebem ti sva brda na svetu.
Hoćemo li da uradimo to?
Bo će biti tamo i čekati ga. -Gospode, mrzeo sam tog psa.
Bio je dobar čovek.
Najbolji od svih nas.
To se nije trebalo dogoditi.
Nije se trebalo dogoditi, ali desilo se...
I sve što možemo da učinimo je da ga pamtimo.
Roberte, nedostaješ nam, prijatelju.
Nismo je videli.
Ne sećam se kad sam je zadnji put video.
Da, mislim, spomenula je Gejl.
Da, oni su se spanđali.
Robu bi se svidelo ovo mesto.
Sem što ne bismo ni došli ovamo, zar ne?
Bili bi na nekom užasnom momačkom putovanju koje bi mrzeo.
Rekao sam i pre, baš me briga šta bilo ko kaže,
to nije bila tvoja krivica, druže.
Prokletstvo, je l' ono kamp? -Mislim da jeste, da.
Ah. Mislio sam da smo odmakli dalje od toga.
Kad se vratimo, kontao sam da ostanem još par dana.
Možda malo izađem i još malo pešačim.
Šta ti misliš druže? -Ne znam brate.
Ma hajde, sav ovaj put, moramo ovo maksimalno da iskoristimo.
Ne, mislim... mislim da mi je bilo dosta.
Šta to radiš druže? Evo, daj ovamo.
Uradio si to pogrešno. Daj ovamo. Otkači šipku.
Hriste!
Oh, ovo je grozno u svakom mogućem smislu.
Ima u ovome nečega, Fil, ako ovo uzmeš kao životnu lekciju.
Najiskrenije, ovog momenta, Švedska može da poliže moj most.
Da poliže šta? -Moj mostić.
Isuse hriste, most. -Oh, misliš na perineum.
Da, međunožje. Most. -Da, da, da.
Uh!
Jebem ti!
Hajde, daj da te dignemo. -Uh!
Jebi ga, sranje!
Dobro, hajde. Polako, polako.
Hajde druže, dobro si. -Gore, gore, gore.
Da, dobro, polako.
Oh, sranje. -Hodaj malo njome.
Uh! -Prošetaj okolo.
To je to.
Dobro si.
Uh! Ne, iskrenuo sam je. Iskrenuo sam je.
Možeš li se osloniti na nju celom težinom? -Boli kao sam đavo.
Verovatno bi mogao da istrpiš, zar ne?
Ne, ne, to je moje koleno. Dešavalo se i ranije, sjebano je.
Naćićemo mu nešto na šta bi legao. Fil, možeš li doneti štapove, molim te?
Šta nam je činiti, Dome?
Jer staza ide okolo onih planina tamo,
i verovatno nam treba, koliko? Šest sati dok se ne ulogorimo?
I još osam do odmarališta.
Šta ćemo?
Jebi me.
Ne mogu izdržati 14 sati na ovome. U redu?
Daj mapu.
Želiš da pokušaš i sa telefonom? -Ne, nema potrebe.
Pa svakako nema dometa. -Živio brate.
Luk, u moju kancelariju.
Šta misliš?
Mislim da bismo ga mogli izneti
odavde kao jebenu Egipatsku princezu
ako ne budemo pažljivi. -Verovatno nije toliko loše koliko on kaže da jeste.
Sigurno je da nije toliko loše koliko on govori,
ali neće prestati da kuka celim putem nazad, zar ne?
Postoj još jedan izlaz odavde, druže.
Koji?
Pa sinoć si video, kamp.
Nije tako daleko vezdušnom linijom. Vidi, ako odemo jugozapadno,
kroz ovo, skratićemo put na pola.
Šta, kroz šumu? -Da, što da ne?
Malo pešačenja van staze.
Moglo bi biti zabavno. Možda čak i dobro.
Mogli bi odmarati pre večeri.
Mislim da nam je ovo potrebno.
Vidi, zašto ih ti i ja ne bi ostavili ovde sa hranom
i vratili se nazad po pomoć?
Nema jebene šanse da ćete nas ostaviti na ovoj jebenoj planini.
Mogu da hodam. Ok?
Ako znate kraći put, hajdemo.
Kako je koleno, Dom-Dome? -Ubija me. Kako je tvoja mama?
Nepotrebno, zar ne?
Ima li medveda u šumi? -Naravno da ima jebenih medveda.
I to velikih jebača.
Trebali smo otići u Vegas.
Našao bi ti nešto na šta bi se sapleo i u Vegasu.
Da, na ogromnu gomilu sisa.
Sranje.
Sve u ovoj zemlji predstavlja relikviju.
Čudno mesto za parkiranje, zar ne?
Moj prvi komšija ima jedan takav.
Moj najstariji sin je apsolutno opsednut njime.
Neka mi ga je izdrkala u jednom takvom, na festivalu.
Hvala File. Kakva sjajna priča.
Jesmo li sigurni da je ovo dobra ideja? -Šta je? Bojiš se šume?
Je l' se samo meni čini da je poprilično tiho ovde?
Dobro, nemoj se usrati. Drveće upija zvuk.
To drveće radi.
Pešačenje je juče bilo lakše.
Nismo bili u šumi juče.
Ne, prokleto nismo.
Što pre krenemo, brže ćemo stići u grad,
što pre stignemo do bara, brže ćemo se napiti.
Šveđani su sekli drva do 1950.
Onda su odlučili da prestanu. -To je interesantno.
Zato je Švedska puna nedirnutih prostranstava i prirodnih lepota
a Britanija je vozni park.
Ako si toliko zaljubljen u Švedsku, zašto je ne oženiš?
Dobro, pauza.
Dome, šta ti je Gejl rekla
kad si joj saopštio da idemo za odmor na pešačenje?
Rekla je, "Ko si ti? Šta si uradio mome mužu?"
Oh, evo nas, prilika za fotku.
Idemo. -Skot od Antartike (Istraživač).
Jebena Amelija Erthart tamo. (Žena pilot) -Opa.
Da, to je to. Hajde da napravimo selfi dok smo ovde.
Selfi? Majke ti? -I ti Luk, hajde.
Daj da sačuvamo ovaj magični momenat. -To je prelepo.
Idemo.
Svi upadajte. Jedan, dva, tri, i ptičica.
Bum.
Da. -Da, da, četiri budale u šumi.
Da.
Moj stomak počinje da jede sam sebe.
Da, mogao bih pojesti šniclu.
Veliku, debelu, sočnu šniclu.
Preliv od bibera. Pomfrit.
Zelenu salatu. Čašu viskija.
I velika debela cigareta za kraj.
Ah brate, trenutno bih najradije suši.
Da, malo crvenog vina umesto belog.
Dosta vasabija.
Veliki hamburger, plastična tacna, sam, bez ikoga sa kim bih pričao.
Mogu li ja dobiti kebab, molim? -Giros?
Ne, pileće ražnjiće, molim.
Rob je voleo giros. Sećate se?
Da.
Svake subote na faksu.
I evo ga, iznerviran, sav masan.
Šta dovraga?
Koji je to kurac?
Zašto je rasporen? -Sjeban je.
Da, ali zašto je tako obešen?
Mislim, da li bi to neko uradio?
Pa, jebeno se nije sam obesio gore, to je sigurno.
Da li bi moglo biti lovaca u blizini. -Šta, klopka?
Moguće.
Ili je to deo koji ti ne prikazuju u dokumentarcima o prirodi.
Ko bi to mogao uraditi?
Medved. -Da li medvedi rade to?
Ne znam Dominik, nisam jebeni ekspert za medvede.
Još uvek krvari. -Pa?
Pa to znači da šta god da je to uradilo, bolje da krenemo. Nedavno je ubijeno.
Da, bolje da krenemo.
Isuse Hriste!
Jebi ga.
Gde smo mi dovraga, Hač? -Ček da proverim.
Ovo je smešno, čoveče.
Trebali bi podići šatore. -Šta?
Trebali bi podići šatore!
Znači, onda odustajemo od plana da večeras stignemo do grada?
Ne vidim da imamo puno izbora Filipe.
Momci.
Šta je? Šta je? -Pogledajte ovo.
A? -Vidi.
Pa, šta kažete na ovo? -Šta je to?
Da li je to kuća?
Hajde. -Hvala Bogu.
Hej, Hač. Sačekaj minut! -Hajde!
Vidiš li išta? -Izgleda prazna!
Trebali bi je zaobići onda.
Hajde da uđemo. -Nema jebene šanse.
Moramo da se sklonimo, brate.
Fil, pomozi nam. -Ok, hajde onda.
Ček, ček, ček, ček! Ne možemo tek tako provaliti.
Ne možemo ni ostati napolju cele noći.
Na tri, da?
Jedan, dva, tri.
Luk, kisneš. -Jeste li čuli to?
Ne, ništa nisam čuo, hajde.
Ovo je očito kuća u kojoj će nas ubiti.
Bolje je nego naš smeštaj u studenjaku.
To je isti oblik kao ono na drvetu, mislim.
Momci, ovo mesto je definitivno napušteno?
Napušteno? Ko bi se ovde uselio?
Ko god da su, bili su naoružani. Vidi to.
Ne sviđa mi se ovo mesto. -Ni ja nisam preterano oduševljen brate,
ali ovo je situacija izaberi manje od dva zla.
Hač, definitivno sam čuo nešto napolju.
Pa možda i jesi Luki.
Nismo mi jedine životinje u ovoj šumi.
Tako je, daj da vidimo jel možemo upaliti tu peć.
Moramo nešto da podložimo.
Šta na primer? -Bilo šta od drveta je dobro.
Sjebaćemo ovo mesto, zar ne?
A šta ako se vlasnici vrate? -Ko ih jebe.
Ko god da živi ovde ima većih briga
od stola koji smo im ubacili u vatru.
Možda ima tamo nešto za potpalu.
Hajde File, najbliži si.
Šta? -Hajde.
Hoćeš da pođem sa tobom? -Ne.
Opa, to je to dečko!
Kurcoglavci.
Momci, dođite jebeno gore, odmah!
Šta je sada?
Oh, sranje.
Oh, Bože.
Koji je to kurac?
To je veštičarenje. -A?
To je to, to je veštičarenje.
Je l' bi to trebala biti osoba?
Šta, bez glave i sa rogovima umesto ruku?
Ako čujem išta da silazi niz stepenice...
Nemoj. Prokletstvo!
Idem dole da zapalim vatru.
Vi ostanite gore ako želite.
Da. Dobra ideja. -Hajde.
Izgledalo je isto kao ona prokleta stvar na drvetu.
Moglo bi biti neko idealziranje duha ili božanstva.
Neka vrsta paganskog ili Nordijskog sranja.
Kao neke ponude ili slično.
Da, pa umalo da im ponudim ogromno govno kad sam to video.
Mislio sam da se oni klanjaju Odinu. -Pa to su Nordijci.
Ko zna za šta su oni ovde? Žive tu, Bogu iza tregera.
Sunce zađe i ne izlazi šest meseci.
Moraš jebeno poludeti tokom zime.
Mi bi verovatno trebali spaliti ovo mesto na odlasku.
Jebeno sam za to da ga spalimo.
Slušajte, ja mislim da, uh,
kad ujutro ustanemo,
trebali bismo razmotriti da se vratimo nazad putem kojim smo došli.
Ne bismo trebali svesno produžiti ovo putovanje za još jedan dan, zar ne?
Hajde da se samo držimo prečice... -Moj vođa izviđača je imao običaj da kaže
"Da je prečica stvarno prečica, ne bi je zvali prečica, zvali bi je ruta."
Zašto uvek izmišljaš kao si bio izviđač? Nikad nisi bio izviđač.
Odakle sam onda pokupio taj citat?
Momci, imamo mapu, imamo kompas,
imamo namirnice.
Tako da ukoliko se ne uspaničimo, i ukoliko se ne uzjebemo
bićemo u redu. -Niko neće nikog jebati.
Ko zna? Biće ovo duga noć. -Niko neće nikog jebati.
Spavamo u vrećama za spavanje za svaki slučaj.
Moglo bi postati čupavo.
Daću 100 eura bilo kome ko ode gore i prespava sa onim sranjem.
Nema nikakve šanse.
Žena mi nikada ne bi oprostila. -Ne, ne bi.
Laku noć. -Da. Dobro.
Par sati, čim svane, idemo.
Hač.
Hač?
Druže, budi se.
Druže u redu je, u redu je, u redu je.
Gde sam ja to dođavola? -Mi smo u onoj kući.
U onoj jebenoj kući, ok?
Ustani, ok? Ustani.
Gde je... gde je moj prokleti...
Isuse Hriste.
Upišao sam se.
Gejl.
Dome?
Gejl!
Dome.
Dome!
Gejl! -Probudi se. Druže, u redu je.
Ustani druže.
Probudi se.
Gde je Fil?
Gde je dovraga...
Oh, sranje.
Fil.
Jebi ga!
Fil, Fil, šta to radiš?
Fil, šta to radiš?
Dobro je.
Dobro je. Druže ustani, ok?
Šta je ovo? Šta je ovo?
Ne znam. Ne znam druže.
Ustani, ok?
Pokupite sve. Natrpajte torbe i idemo.
Možemo li jebeno požuriti, a?
Želim da odmah odemo odavde!
Oh, dođavola.
Ne bismo trebali biti ovde. -To je upozorenje.
Ne, ne znamo to. Ne znamo.
To je upozorenje. -Jebi ga!
Slušajte.
Hač, hajde da izađemo sa puta na koji smo skrenuli, ok?
Idemo na severoistok. -To je glup plan.
Ljudi. -To je loš plan.
Druže. -Hej!
Hej!
Je l' to staza?
Ne, Dome, jugoistok je tamo, druže.
Jugozapad može da mi popuši.
Rekao si da ćemo izaći iz ove šume joj juče.
Oluja nas je usporila. Šta hoćeš?
Usporila nas je i mrtva stvar što visi sa drveta
i jeziva, jebena kuća!
Uh, možemo li krenuti?
Ne znamo ni kuda ta staza vodi.
Mogli bi završiti u Norveškoj.
Sjajno! Znaš, muka mi je od ove usrane prečice. Ok?
Staza znači civilizacija.
Dome.
Divno.
Pa hoćemo li razgovarati o tome onda ili nećemo?
Jer ja bih zaista voleo da razgovaramo o tome.
Ja radije ne bih druže. -Ti radije ne bi?
Probudio sam se kao od majke rođen ispred onog sranja,
molio mu se, i voleo bih da mi neko to objasni.
To je bila noćna mora File. Ono što nam je poznato kao noćna mora.
Šta se onda tebi dogodilo, druže? -Svi smo imali. Svi smo imali noćnu moru.
Uplašili smo se i imali smo košmare.
U redu? -Da. Ostavi se toga druže.
Čekaj druže. Vrištao si i vikao iz sveg glasa.
Vikao si "Gejl!"
Je l' ti se to dešavalo ranije? -Rekao sam ti da se ostaviš toga Luk.
Nešto je učinilo da to uradim. -Nateralo te.
Košmar ili ne, nikada nisam uradio tako nešto. Bilo je nečega u toj kući.
Dovraga File! Slušaj sebe druže.
Ja sam malo jebeno posramljen
jer su me pronašli u vreći, upišanog.
Dobro? I zaista ne želim da to psihoanaliziram.
Ne želim da se igram jebenog šta bi bilo, kad bi bilo, jer sada,
mi imamo nekih pravih, jebenih problema.
Kao na primer, da saznamo gde se ova jebena staza završava.
Dosta sa usranim pričama o duhovima, ok?
Počinješ da zvučiš kao moje ćerke.
Da sam bio napolju, nikada to ne bih uradio druže.
Nešto ovde nije kako treba.
Jesi li ono rekao jugozapad, a? -Da.
U kom pravcu je jugozapad? -To uzvišenje tamo.
Šta, u pravcu svetlosti? -Da. Pratimo ga.
Još pet minuta i preuzimam stvar u svoje ruke.
Vidite ovo? To su ljudi napravili.
Stižemo do nečega.
Da pogledamo? -Ne nikako.
Treba da nastavimo. -Da.
Još uvek možemo izaći odavde danas.
Dome...
Dome, možda da malo razmislimo o ovome.
Dome.
Momci, treba mi minuta.
Koleno me ubija.
Ove cipele ništa ne valjaju.
Dome, možda bi trebao da pretrpiš malo bola, druže.
Ne možemo nastaviti ovim tempom. -Jebi se.
Trpim bol. U jebenoj sam agoniji.
Ne. Mislim da ti je samo neprijatno. A ima razlike.
Oh, izvini. Nisam znao da si doktor.
Idi onda pregledaj sebi jebenu prostatu, a mene ostavi na miru, ok?
Dome, hajde, ustani.
Neću.
Dome, želim da izađemo iz ove šume, odmah.
Molim te ustani.
Ovo je jebena smejurija.
Idem na vrh tog uzvišenja da vidim ima li čega.
Da. Da, dobra ideja brate.
Do uzvišenja, pravo iza. -Razumem.
Ne idi predaleko. -Da, dobro!
Jebi ga!
Momci!
Je l' sve ok? -Ima nečega tamo gore.
O čemu pričaš?
Ima nečega u onoj šumi. -Na šta misliš?
Nešto jebeno veliko. -Neka životinja? Šta?
Možemo li to da preskočimo, molim te?
Možemo li se dogovoriti da ne izgubimo naš jebeni um ovde?
Jebeno ima nečega tamo gore. -Začepi.
Ok, slušajte, ne pokušavam da vas prestravim
ali sam se probudio prošle noći i tamo je bila neka jebena...
Pogledajte ovo.
Šta... -Šta je dođavola to?
Niko ti to nije uradio. Ti...
Sam si. Sam si se povredio.
Šta sam dovraga uradio? -Sudario si se sa jebenim drvetom.
Zašto jebeno moraš da nipodaštavaš sve što ja kažem?
Zato što ne verujem u tvoju procenu Luk.
I jebeno želim da odem odavde.
Vidi druže, ne bismo ni bili ovde da nije bilo tebe!
Ne, ne bismo bili ovde da nije bilo tebe!
Dome, začepi.
Hajde, šta time hoćeš da kažeš?
Vrati film.
Znaš ti o čemu ja pričam. -Ne. Ne, ne znam.
Ne znam, ne. Zašto jednostavno ne...
Jebeno se uspravi i reci? -Hajde momci. Ovo je sranje!
Hajde druže. -Evo ga sada!
Sada ima neke jebene borbe u njemu, zar ne?
Pa gde ti je to bilo sa Robom?
Tučeš se sa svojim prijateljima, a ne možeš se boriti za njih.
Ti nisi više moj jebeni prijatelj.
Ne nisam.
Ne, jebeno nisi. -Oh, zaboga momci.
Ne, jebeno nisi. Ok?
Znaš šta? Jebeno sam završio sa tobom.
Na tebi nije bilo ni kapi krvi.
Jebena kukavice.
Šta? -Dome, hoćeš li jebeno začepiti.
Ne, ček malo Hač. Ček. Ček. Šta?
Jebeno šta?
Lobanju su mu rascopali na pola
a ti si izašao odande
bez ijedne kapi krvi na sebi.
Šta to dovraga radiš? -Dome, jesi li dobro druže?
Slomio mi je nos! -Zaveži.
Nije ti polomljen nos, dobro? Ne počinji sa svojim sranjima sada.
Vi ćutite ako tako hoćete, ali neko mora nešto i da kaže.
Ovo je upravo ona situacija
kad se ljudi totalno pogube, a mi moramo biti...
Gde ti ideš? Moramo ostati zajedno čoveče!
Luk. Jebeno sranje. Luk!
Luk.
Je l' i ti to misliš, a? Da je moja krivica?
Da sam trebao da istupim?
Ne znam.
Izgleda kao da je neko bio ovde.
Hoćemo li stati?
Šta je to dođavola?
Da, šta je to čoveče? -Rekao bih da je neka tkanina.
Mislim da je šator ili nešto slično.
To je kreditna kartica.
Ana Eriksen. Istekla 1984.
To je loš znak, zar ne?
Ostaviti svoj šator i cipele?
Momci. Momci, ozbiljno, hajde.
Mi nećemo biti ti ljudi, dobro? Ok?
Jer mi smo se prijavili u kamp.
I za pet sati. Za pet sati,
prijaviće da smo nestali.
Na stazi smo u šumi. U blizini staze za pešačenje.
Tu ljude pronalaze, zar ne?
Ponovo pada mrak.
Oh, hvala.
Hvala. Hvala.
Kako si?
Nadam se spasilačkoj ekipi.
Domovo koleno je gore, ne bolje.
Fil ne izgleda sjajno.
Ti si najjači. Trebao bi pokušati izići odavde i dovesti pomoć.
Ja ću ostati sa ovom dvojicom.
Misliš? -Definitivno.
Spremićemo te ujutro.
Uzmi kompas i kreni jugozapadno. -Dobro.
Idi jugozapadno. -Ok.
Dobro drugar. -Da.
Kako si ti druže?
Daj da to pogledamo.
Oh izgleda gadno druže.
Da, nije dobro.
Jesi li išta stavljao na to? -Ne, nemam ništa.
Možda Dom ima nešto u svom rancu.
Jebene cipele.
Izgleda gadno.
File, File!
File, File, File! -Bilo je ovde.
Gde je Hač? -Ne znam brate.
Gde je Hač? -Video sam samo senke.
Šta? -Ne znam!
Samo... Samo ga je uzelo.
Hač?
Hač!
Ustaj. Hač je nestao! -Šta?
Hač je nestao!
Oh, sranje.
Šta ćemo da radimo? -Ne znam.
Hač?
Hač!
-Luk...
Hač!
Luk, gubimo se ovde.
Hač! -Treba da pokušamo da pratimo svoje tragove.
Sve što imamo je u šatorima, Luk.
On jebeno vrišti. -Znam.
Ali ako budemo išli u krug, jebeno ćemo se izgubiti. Ok?
Moramo se vratiti u kamp i uzeti svoje stvari. Dobro?
Sranje... Sranje.
Naćemo šatore i vratićemo se po njega.
Je l' to...
Je li to Huč?
Oh Bože!
Oh, sranje.
Hajde!
Je l' mapa kod njega? -Ne.
Šta ćemo reći Katarini? -Ne znam.
Šta će biti sa njegovom decom? -Slušaj, ok? Smiri se.
Moramo da odemo odavde, odmah. Moramo da krenemo.
Ne možemo ga ostaviti ovde.
Ne možemo ga zakopati. Ok?
Poslaćemo ljude po njega.
Jebeno sranje, ne znamo gde smo.
To ga je zakačilo tamo, zar ne? -Šta?
Znalo je da ćemo naići ovuda
i da ćemo ga naći, zar ne?
Oh, zaboga.
Nemoj to jebeno da radiš. Zadrži svoja sranja za sebe.
Ćuti. U pravu je.
Neću...
Neću ovako da ga ostavim.
Trebali bi reći nešto. -Moramo da krenemo.
To će se vratiti.
Dome, hajde.
Hajde.
To je bilo u toj kući.
Imali smo te košmare i pratilo nas je, zar ne?
Jeste.
Pratilo nas je od one kuće i uradilo ono Haču.
Jesi li ga stvarno video juče?
Ne znam šta sam video.
Pa... video sam,
kad sam bio na onom uzvišenju, drveće je bilo isto kao ovo.
Oh, Isuse Hriste.
Bilo je veliko, ok?
Mora biti kad je obesilo jebenog jelena na drvo.
To su bili lovci, paganski jebeni seljaci iz tih kuća.
Niko nije živeo u tim kućama, godinama.
Jebeno sranje! -Stišaj se.
Ima kuća u šumi. -Stišaj se.
Ima i ljudi, a oni su ubili našeg jebenog prijatelja!
Jebeno začepi. Začepi!
Jebeno se stišaj.
Nas je trojica a on je jedan.
I imam jebeni nož.
Ići ćemo u pravcu u kome nam je Hač rekao
dok ne izađemo iz ove jebene šume. Je l' me razumete?
Oh, moj Bože.
Vidite? Tamo ima ljudi.
Hoćemo li ih pratiti? -Naravno da nećemo.
Ne bi trebali da idemo tuda.
Ok. Ok.
Jugozapad je gore.
Umoran sam čoveče.
U redu je.
Hajde druže, ustani.
Ušlo mi je u glavu, čoveče.
Nateralo me da se molim ispred onog sranja u onoj kući.
Ne mogu ga izbaciti iz jebene glave.
Hajde druže, ustani.
Sada smo daleko od toga.
Hajde, možeš ti to.
Dome, vidi. Vidi.
File.
Gde ideš?
Blizu smo.
Ljudi. Mogu videti kraj!
Mogu videti kraj!
Trebao bih... Trebao bih pokušati...
Momci?
Momci morate videti ovo.
Dome?
File.
Šta radite? -Čuli smo nešto.
File.
Ne možeš pobeći.
Dome...
Dome!
File?
Šta...
Živ si, živ si! Gde je Fil?
Samo sam čuo da nešto dolazi, i to ga je samo odnelo.
Šta si video? Kako je izgledalo?
Ne znam. Brzo je.
Prokleto nas lovi.
Isuse Hriste. Mislio sam da ću umreti.
Ne želim da umrem. Ne želim da umrem sam.
Pogledaj me. Pogledaj me. Pogledaj me.
Neću te ostaviti. Ok?
Ok?
Misliš li da će se vratiti? -Hoće.
Da.
Ali mislim da sam našao izlaz odavde.
Možeš li pomerati nogu?
Mogu, malo.
Ok, ok.
Krkače?
Bojim se da ćemo morati da trčimo. -Da.
Znam. -Jesi li spreman?
Za minut. Za minut.
Krećemo na "tri."
Ok?
Jedan...
Dva...
Tri.
Hajde.
Njegove oči!
Tamo je staza.
Oh, sranje.
Oh, moj Bože. Ne, ne, ne, ne, ne!
File! -Ne, moramo ići!
File!
Halo?
Molim vas!
Hajde, ustani, ustani.
Luk. -Hm
Probudi se.
Šta dovraga?
Šta je to? -Ne znam, jebeno ne znam.
Ok, ok.
Šta vidiš?
Vidim ljude.
Dvojicu, trojicu... Četvoro. -Šta rade?
Izgleda kao da nešto grade.
Sastavljaju nešto. Grade nešto.
Šta dovraga žele?
Ti kreteni.
Moram izaći odavde.
Možeš li dohvatiti sto?
Zašto? -Razbiješ flašu.
Isečeš kanap.
Hajde, hajde Luk.
Da.
Hajde, Luk.
Sranje.
Je l' to voda? Voda?
Šta to radiš?
Šta?
Hajde.
Ne, daj njemu malo. Daj njemu malo.
Ne! -Šta to radite?
Oh! Luk! Pomozi mi!
Dome!
Oh, molim vas nemojte! -Dome!
Oh, Gospode. Ne!
Pripremaju žrtvovanje. Uskoro gotovo.
Jesi li dobro?
Dome?
Jesi li dobro drugar?
Nikad ti nisam ispričao moju noćnu moru.
Video sam te ljude kako me nude tom stvorenju.
Mrtve ruke.
Hvataju me.
I video sam... Gejl.
Video sam moju ženu.
Umreću ovde Luk...
Ne. Ne. Ne, nećeš. Ne mogu vas sve izgubiti.
Oni će me ubiti. Da li razumeš?
Neće.
Neće te ubiti jer im ja neću dozvoliti da te ubiju, dobro?
Slušaj me.
Otićeš odavde
i zapalićeš ovo jebeno mesto do temelja iza sebe.
Razumeš li?
Nećeš stati. Hodaćeš.
Živećeš.
I reći ćeš mojoj ženi...
Da sam pokušao da joj se vratim.
Neću to uraditi, jer neću morati to da uradim. Ok?
Luk.
Neću morati to da uradim. Neću morati to da uradim.
Ok? Ok?
Hajde. Hajde.
Šta je to dovraga?
Vi jebene, glupe pizde.
Zašto to ne uradimo, a?
Šta čekate?
Hajde.
Šta čekate!
Hajde.
Jebeno hajde.
Gejl?
Dome?
Gejl!
Gejl?
Dome. -Gejl?
Jeste li ga skinuli sa drveta?
Mi ne pomeramo tela.
Šta je to?
Bog.
Drevni.
Jedan od Jotuna.
Lokijevo kopile.
Ne izgovaramo njegovo ime.
Jer ga se bojite?
Mi ga obožavamo.
Drži nas ovde.
Pušta nas da živimo van granica normalnog života.
Nema bola. Nema smrti.
Tvoj ritual počinje večeras.
Obožavanje je privilegija.
Klečaćeš pred Bogom.
Ako ne, On će te obesiti za drvo.
Zašto ja?
Tvoj bol je veliki.
Da, ja nisam kao vi, i ja neću živeti ovako.
Klečaćeš ispred njega,
kao i svi mi.
To.
Odjebi. Odjebi.
Sranje.
Jebi ga.
Baci sekiru.
Ostani tu.
Ostani tu. Ostani tu. Ostani tu.
Ne. Ne.
Prevela Ana
Preuzeto sa www.titlovi.com