ANTARKTIK, ZIMA 1982. GODINE
OK, setio sam se još jednog. Baš dobrog.
Muž i žena jedne noći vode ljubav kada im sin samo bane u sobu.
Sačekaj trenutak. Idemo li u pravom smeru?
Olave!
- Za čim to, đavola mu, ovde tragamo? - Samo nastavi da voziš pravo.
Približavamo se izvoru signala.
Dobro, nastavi sa vicem.
Dečak je prestravljen prizorom. Izleće iz sobe plačući.
Majka veli: "Bogo moj, šta sada da radimo."
A otac kaže: "Ja ću to da sredim."
I on izađe iz sobe. Ode i otvori vrata sinovljeve sobe...
..a tamo mali Sven zalegao na babu.
I samo joj ga zabija. Gura i vadi. Gore i dole, gore i dole...
I onda se dečak okrene i pogleda u svog oca...
"Nije ti toliko smešno kada je reč o tvojoj mami, je li?"
Zaustavi se!
Blizu smo.
Tačno smo iznad toga.
Ne pomerajte se! Ne mičite se!
O moj Bože!
STVOR
- Kejt! - Sranje!
Izvini, Kejt. Ovi momci mi vele da ih očekuješ.
- O, naravno. Hvala ti, Henk. - Hvala.
Hej. Zaboravila si, zar ne?
Nisam, nisam. Samo sam... Ma, jesam.
On je samo želeo da... Ustvari, ovo je on. U redu.
- Ja sam doktor Sander Halverson. - Kejt Lojd.
Da. Znate li ko sam ja?
Znam.
Adam mi je ispričao ponešto o vama.
Rekao mi je da ste specijalizirali paleontologiju kičmenjaka.
Kao osnovnu, da.
I očigledno je da ste izvadili neke uzorke iz ledenih santi.
Radila sam na nekoliko iskopina po jako hladnom vremenu.
Odlično.
Ovaj...jedan moj stari prijatelj, kolega iz Osla,
vodi jednu geološku istraživačku stanicu na Antarktiku.
Pre 48 sati, njegov tim je tamo pronašao nešto...
...prilično vredno pažnje.
Stvarno? Šta su pronašli?
Letimo sutra do tamo sutra uveče da ispitamo to mesto,
i potreban mi je paleontolog.
Doktore, sigurna sam da razumete da mi je potrebno da znam nešto više...
...o onome što tražite da tamo iskopavam.
To je neka vrsta građevine?
Neka građevina?
- Tako je. - Na Antarktiku?
I uzorak.
Samo to vam mogu reći.
I predpostavljam da uopšte nemam vremena da razmislim o ovome?
Nemate, žao mi je. Odmah mi je potreban vaš odgovor.
Onda...
Sa vama sam.
Sjajno.
Adam će vas uputi u detalje našeg polaska.
Videćemo se u kolima.
Da, naravno. Hvala vam.
Pa, Adame.
Đavola mu, šta je to?
Sada zvanično i sama znaš onoliko koliko i ja.
Ali da ti samo kažem ovo. Radim već tri godine za ovog tipa...
...i nikada ga nisam video ovako uzbuđenog.
Hej.
- Ona je Amerikanka? - Aha.
Pogledaj ovog tipa.
Je li ovo uopšte ljudski moguće?
Nadao sam se da bi možda mogli da mi pomognete u nečemu.
Nisam mogao da se dočepam nikakvih novina koje nisu, znate,
novije od tri sedmice, a ja sam čovek koji vapi za određenom informacijom.
Kartere, ne radi to sebi, čoveče.
A koja bi to informacija bila?
Hteo bih da znam kako stoje Kavaliri.
Pa, ne pratim fudbal.
To je košarkaški tim. Igraju košarku.
Jedva. To su Kavaliri, čoveče.
- Žao mi je što vam nisam bila od pomoći. - Ma, u redu je.
Hej, slušajte, samo da znate, šta god da svi vi tamo radite,
možda bi trebali da se smirite za nekoliko dana.
Je li? Zbog čega?
Približava se oluja. I to gadna.
Dobro jutro, Grigs. Tačno, u pravu je.
A poslednje mesto gde želite biti je da budete zatvoreni sa tucetom Norvežana.
Verujte mi.
Baza na vidiku na mojih 1 sat.
Ovde je H3 Morski Kralj koji prilazi Tulu. Čujete li me?
Pozdrav, H3 Morski Kralju. Molimo vas da priđete za zapada.
Ta staza je raščišćena.
Gas na minimumu.
Spremni smo za polazak, Grigs.
- Doktor Halvorsen? - Da.
- Dobrodošli u Tul. - Hvala vam.
Edvard vas je zamolio da odmah krenete na mesto.
Lars će da vas odveze.
- Zdravo. - Ćao, dobrodošli.
- Molim vas da uđete u Sprajt. - Hvala.
Pazite gde stajete.
Edvarde!
- Uspeo si da dođeš! - Naravo da jesam.
Dobro, ovo je Kejt Lojd.
- Paleontolog sa Kolumbije. - Dobrodošli.
Adam Finč, moj istraživački asistent.
- Dobrodošao. - Zdravo.
Ovo je Edvard, moj dobar prijatelj.
Ovde su neki iz mog tima. Ovo su Karl i Džulijet.
- Oboje su geolozi. - Ćao. - Dobrodošli.
Dobro.
Da vam pokažem zbog čega ste preleteli 1,600 kilometara.
Svetog mu sranja!
Naša je procena da je ovo ovde već nekih 100,000 godina.
Pokupili smo emitovanje nekog signala.
Verovatno neku vrstu poziva za pomoć.
Neverovatno.
Mislimo da je signal pokrenut kada je preživeli napustio letelicu.
Preživeli?
Bože mili.
Koliko će vremena biti potrebno da se izvadi? Možeš li da proceniš, Kejt?
Pod predpostavkom da posedujete odgovarajuću opremu, rekla bi,
možda oko pola dana.
Odlično.
Ovaj, sam led, trebala bi da vas upitam koliko je lomljiv?
Nije u zoni raspuklina, tako da postoji veoma mali rizik od lomljenja.
I sam led je prilično gust, pa mislimo da ga možemo izvaditi u jednom delu.
Odlično.
Gruba procena veličine je 180x360 cm., debljine oko 1 metar.
- Na nekim je mestima i preko... - To je dobro.
Pobrini se da niko ne koristi radio-stanicu. Ne želimo da ove informacije procure vani.
A neka dizalica, imamo li nešto odgovarajuće za ovu veličinu?
Da, već je tamo. Sve je pripremljeno.
Usput, moje ime je Pider.
- Pidere. - Drago mi je.
Pa, pobrinuli ste se za sve. Mislim da vam uopšte nisam potrebna.
Šta je sa njim? Je li on potpuno nezainteresovan ili...
O, to je Lars.
On ne razume ni reč engleskog, ali radi kao pravi medved.
I kao što možete da vidite sa skeniranih snimaka,
svemirski brod je prorezao tunel dužine 200 metara kroz led.
Opa. Samo mi dozvolite da ovo rezimiram.
Naleteli ste na glečer, i onda, bez dovoljno informacija,
napuštate udobnost koju pruža brod?
Pa, možda je bio povređen i hteo je da pronađe neko toplije mesto.
Mislim da ga nije našao.
Prva noć je najteža.
Izvini. Nisam imala nameru da te probudim.
Ne, ne, sve je u redu.
Više ih nikada nećemo posmatrati na isti način.
...42 kilograma, ukupna težina oko 540 kg. - Jeste.
Šta ti je potrebno da bi mogla da ga isečeš za transport?
Da bi se ovo iseklo na prenosivu težinu,
moraćemo da ga isečemo odavde ka ovamo.
- Počećemo sa 10 cm. - Nikada nisam verovao u ova sranja.
Ja sam uvek verovao.
- Sve je spremno? - Skoro da jeste.
Odlično. Odlično.
Ali pre nego što počnemo, uzeću uzorak tkiva.
- Stvarno misliš da je to dobra ideja? - Da, mislim da jeste.
Mislim, uslovi su tako nepredvidljivi i nemamo odgovarajuću opremu.
Jedan od problema je i sterilnost.
Edvarde, šta imaš od bušilica jako malog prečnika?
- Imam do 30 milimetara. - Vrlo dobro.
Mislim da izvadim negde odavde.
Kejt. Samo trenutak.
Ubuduće, nemoj da mi se suprotstavljaš pred ostalim ljudima ovde.
- Samo sam pomislila da bi... - Nisi ovde došla da bi mislila.
Ovde si da bi tog stvora bezbedno izvadila iz leda.
Nadam se da smo se razumeli.
Izvoli.
Onda, jesi li pre ovo probala?
- Nisam. - Ukus je odvratan.
Gospodo, dame.
Posle kratke ali temeljne istrage našeg posetioca, mogu da kažem, nedvosmisleno,
da nikada pre nisam video ništa takvog ćelijskog nivoa...
...kao ono što imamo tamo u onoj sobi.
A uticaj ovakvog otkrića će se osećati hiljadama godina.
Od ovog trenutka nadalje, svet kakvog poznajemo je promenjen zauvek.
Vi, prijatelji moji, večno ćete biti upamćeni kao ljudi koji su ovo otkrili.
Pronašli smo jebenog vanzemaljca!
- Živeli! - Živeli!
Hvala vam.
Misliš li da će nam dodatno platiti što im dovozimo vanzemaljca...
umesto uzoraka zemljine kore?
Imate li nešto bolje od ovoga sirupa protiv kašlja?
- Hej, Gridži! - Molim?
- Hoćeš da odeš po kapetanove tajne zalihe? - Naravno. Nikakav problem.
Odoh po njih.
Gde li sam stavio te boce?
- Bu! - Isuse!
Jebi se, čoveče.
Kučkin...sin.
Stvor se oslobodio!
Kuku!
Nije ovo prokleta šala, čoveče! Zamrznuti stvor je oživio!
Bio sam u sobi, posmatrao led, kada je taj zamrznuti stvor iskočio iz leda!
Pretraživaćemo u grupama od dvoje i troje, i to celi kamp.
Ukoliko ga pronađete, javite. Ništa sami ne pokušavajte.
I budite obazrivi. Nemamo pojma u kakvom je stanju.
Ovde nema ničega.
Hajde da proverimo ovde.
Grigs.
Jesi li ono ostavio otvoreno?
- Ne sećam se. - Sranje.
Hej, samo se pripazi, čoveče. Taj stvor je probio i iskočio kroz jebeni krov.
- Larsov pas. - Isuse Hriste.
- Jesi li čuo ovo? - Jesam.
Budi pažljiv.
Pst!
- Idemo! - Pst.
- Bogo moj. - Moramo odmah da javimo drugima!
Upomoć! Ovamo! Pomoć! Ima li bilo koga?! Ovamo!
- Gde je?! - Šta se dešava?
- Napalo je Henrika! - Idemo!
Hajde, brže! Idemo!
- Isuse! - Unutra!
Bože mili!
- O, Bože, nekak neko učini nešto! - Bože!
Ubij ga! Ubij jebenog stvora, čoveče!
Ubilo je Henrika!
Hej!
Ne, ne, ne, ne!
Moramo da spalimo tog seronju, čoveče! Spali ga!
- Baci baklju! - Sačekaj!
- Baci je! Baci je! - Pažljivo!
Krvni pritisak mu je nizak.
Henrik ima dvoje male dece.
Jeste, užasno je. Bila je to užasna tragedija.
Svi smo šokirani onim što se dogodilo Henriku.
Ali uz svo dužno poštovanje, potrebno je da ispitamo...
...ostatke pre nego što se potpuno raspadnu.
Hej, on je bio čovek. Nisu to ostatci.
Ne, govorim o tom stvorenju.
I, siguran sam da smo svi ovde svesni važnosti ovakvog otkrića.
Ovo je možda prvi i jedini put da je ljudska rasa posećena od strane vanzemaljaca.
I kao naučnici, obaveza nam je da sve to proučimo.
Nije uspelo prošči put, je li?
Mislim da bi to trebali uništiti. Potpuno.
Mislim da si dovoljno doprineo svemu što se dogodilo.
O, ma stvarno?
.Slušaj, onaj tvoj tip Olav tamo, on je u jako lošem stanju.
U svitanje ćemo da ga prebacimo helikopterom do MekMurdoa...
...i da ga odvedemo u njihovu vojnu bolnicu.
I šta ćeš da im kažeš? Je li?
Reći ću im ono što se dogodilo, ma koliko ludo zvučalo.
Edvarde, ponestaje nam vremena.
Peder, Jonase, unesite to unutra.
Kejt. Da li bi mogla da mi pomogneš?
Hajde.
Povuci tu stranu da ga otvorimo.
Lice mu je obloženo nekom vrstom amniotičke kese.
A tkivo izgleda skoro kao novo.
- Šta mu je to radilo? - Izgleda kao da ga je apsorbovalo.
Neka vrsta varenja. Fascinantno je.
Jeste fascinantno.
Hej. Hej.
- Šta je bilo? Jesi li dobro? - Dobro mi je.
- Jesi li sigurna? - Jesam, dobro mi je.
- Treba li ti nešto? - Ne, me. Dobro sam.
Šta je ovo?
Liči mi na pločicu od titanijuma.
Koristila se za spajanje slomljenih kostiju, kod složenih lomova.
Jeste, u pravu je. Henrik je prošle godine slomio ruku.
Morao je da ode u Argentinu da bi mu je postavili.
Onda, ako mu je ovo bilo u ruci, šta sad radi van nje?
To ti je dobro pitanje.
- Šta radiš? - Uzela sam uzorak Henrikovog tkiva.
Hoću da saznam šta mu radi taj stvor.
Mislim da bi trebao ovo da pogledaš.
Ove ćelije nisu mrtve. Ovo je nemoguće.
Izgleda da vanzemaljske ćelije nekako napadaju Henrikove ćelije i onda one...
Šta je ovo? Izgleda mi da se pretvaraju u...
Imitiraju njegove ćelije.
Dobro, ne znam da li je to baš ono što ovde vidim, ali...
Imitiraju ga.
- Ježim se od ovog mesta, čoveče. - Nemoj da zezaš.
Odlazimo odavde baš na vreme.
- Hej, ti, jesi li uzeo sve što treba? - Jesam, sve što sam mogao da ponesem.
Sve će da bude keko treba. Olave. Doktor u MekMurdou će da te pregleda.
U redu.
Kejt.
- Ćao. - Zdravo.
Odlazimo odavde.
Ukoliko vreme ostane stabilno, vraćamo se što je pre moguće i dovodimo pomoć.
- Dobro. - U redu.
- Neka mu bude toplo. - Biće.
Hajde, polećemo!
Sedi tu. Eto tako.
Hajde da se jebeno gubimo odavde.
Kartere! Kartere, sačekaj! Hajde!
Maše nam da se spustimo.
- Šta nije u redu? - Ne smiju da odu odavde.
Kartere. Daj da se gubimo sa ovog mesta, čoveče.
- U redu, jebeš ga. Spuštamo se. - Do kurca.
Hajde da ga spustimo dole.
- Nešto nije kako treba? - Ovaj...Ne, sve je dobro.
Verovatno su nešto zaboravili. Začas ćemo opet biti u vazduhu. U redu?
Nemoj da brineš. Samo izdrži.
Nešto nije u redu.
Pozivamo Mek Murdo ili bilo koga ko čuje na kanalu za hitnu pomoć, čujete li? Kraj.
Ponavljam, ovde stanica Tul.
Slupali su se ovde, odmah iza ove linije grebena.
Nemoguće je dopreti do njih.
Ovo nema nikakvog smisla. Mislim, imali su odličnu vidljivost, zar ne?
Nećemo da krenemo ka njima? Zar ne bi trebali bar da pokušamo?
Potreban nam je naš helikopter da bi im se makar približili,
a on je na punjenju gorivom u Hejliju.
Ovo ne može da bude slučajnost.
Radio je vrisnuo. Jebeno je mrtav.
- Dolazi oluja. - Do kurca.
Previše je smetnji.
Upravo smo izgubili četiri čoveka. Nemamo ni helikopter ni radio.
Činiš veliku grešku time što dovodiš ovamo pomoć spolja.
- Mogli bi da izgubimo naše otkriće. - Sandere, to smo sada prevazišli.
Koline, Larse, uzmite svoju opremu.
Uzećemo snežnog mačka* (*vozilo) do sledeće baze. Larse.
- Vreme je da krenemo. - Da.
Mislim da to nije dobra ideja.
A zbog čega?
Zato što niko ne sme da napusti ovaj kamp...
...dok ne saznamo više o tome šta se ovde događa.
- Ja donosim odluke vezane za ovaj kamp. - Znam to, Edvarde, ali...
- Zašto si pokazala helikopteru da se spusti? - Jer sam mislila da su u opasnosti.
Zbog čega?
Uzela sam uzorak Henrikove krvi.
I onda sam videla da su Henrikove ćelije i dalje žive.
Bile su žive i kopirale su Henrikove ćelije.
Replicirale su ih. Adam je to takođe video.
Je li ovo istina?
Ne znam. Mislim, nemam pojma šta smo video. Jeste, nešto smo videli.
Ja...ne razumem. O čemu pričate?
Da taj stvor može i verovatno i jeste iskopirao jednu osobu.
Dobro. U redu, u redu. Kejt, Kejt. U redu je. Kejt.
Nije vreme da paničimo.
Hajde da malo zastanemo, saberemo misli, i da o ovome nasamo prodiskutujemo.
Nisu nam potrebni nikakvi privatni sastanci, doktore.
- Svi hoćemo jebene informacije! - Ima još.
Šta je to?
Mislim da su ovo plombe iz nečijih zuba.
Pronašla sam ih pored lokve krvi ispod tuša.
Lokve krvi?
To može da klonira ćelije, ali ne i neorganske materijale.
Ovo nije mogao da iskopira, pa ih je ispljunuo.
Već smo potrošili suviše vremena. Lars...
Slušajte!
Kada sam se ponovo vratila da to proverim, neko je već počistio krv.
Neko ju je očistio.
Razumete? Zato, šta god da je to, još uvek se nalazi ovde.
Dovoljno sam čuo. Lars, Koline, uzmite opremu. Za 10 minuta.
Molim te, Edvarde. Ne smete da odete odavde.
Ne možete da odete. Nemate pojma sa čim se ovde suočavamo!
Odlično odrađeno.
Kejt.
Ne znam da li bi trebala da pričam o ovome.
Ne želim nikoga da uvalim u bilo kakvu nevolju, ali...
O čemu da pričaš?
Govorila si o tome kako je neko počistio krv ispod tuša,
da neko od nas ovde možda više nije ta osoba?
Džulijet, molim te. Šta si to videla?
Posle pada helikoptera, mislim da sam videla Kolina kako dolazi od tuševa.
Držao je nešto.
Mogao je to da bude peškir ili krpa, nešto za čišćenje.
Kejt, ne mogu da budem sigurna, ali samo kažem da sam vid...
Kolin polazi sa Edvardom. Ne smemo to da dozvolimo.
Ne smemo da dozvolimo nikome od njih da ode odavde.
Znam gde drže ključeve od vozila.
Dobro.
- Gde se nalaze? - U toj ladici.
- U ovoj? - Da.
- Koliko ključeva treba da pronađem? - Pet.
Ovde ih je tri, ne, četiri. Rekla si da ih ima pet?
Beži!
- Kejt, šta se dogodilo? - Karl! Zgrabio je Karla! Zgrabio ga je!
Kejt...
Spali to!
Dovoljno je. Povucite se.
Prži se u paklu.
Šta nam se jebeno dešava?
To napada svoj plen, savršeno ga iskopira,
i onda se sakrije u njemu, čekajući.
Da li je još uvek među nama?
Mogao bi da bude bilo ko od nas.
- Moramo da odemo odavde. - Tako je. I to odmah.
Onda bi mogli da se nađete u vozilu sa njim.
Bili bi sami. Ranjivi.
Baš kako on i želi.
Da ne pominjem da bi mu obezbedili način da se izvuče odavde.
Način da se raširi. To je poput virusa.
- A šta radimo sa bilo kojim virusom? - Stavljamo ga u karantin.
- Izdvajamo ga i onda ga ubijamo. - Baš tako.
Moramo da se oslonimo na nauku.
Izlaganje naše nezaražene krvi ćelijama tog stvorenja...
...trebalo bi da proizvede neku vrstu reakcije.
Onda ćemo od svakoga da uzmemo uzorak krvi.
Jeste, testiraćemo svakoga pojedinačno.
- Da. Adam i ja možemo da to učinimo. - U redu.
Lars i ja ćemo onesposobiti vozila. Moramo da verujemo u ovaj plan.
Ovo nam je jedina prilika da uspemo u ovome.
- Je li to sve? - Jeste, Gotovi smo.
- Nema više vozila? - Završili smo.
Dobro.
Šta je?
Bombe.
Je li sve kako treba?
Jeste. Jeste, sve je dobro.
Dobro.
- Moramo da idemo unutra, Larse. - Da. - Kejt, trebali bi da pođemo.
Oluja se pogoršava.
Ko je to?
Požurite, dolaze ovamo!
Amerikanci.
Za jedno ljudsko biće je nemoguće da preživi takvu nezgodu.
Trebali bi da ih spalimo. Upravo ovde, i to odmah.
- Bilo bi to ubistvo. - Bilo bi to preživljavanje, Kejt.
Jeste, ali ne moramo da ih pobijemo. U redu?
Možemo prosto da ih zatvorimo dok Sander ne pripremi test.
Molim te. Molim te.
KOLIN
Znači, ovo je zta dobra ideja? Da nas zatvorite?
Potrebna vam je naša pomoć.
- Ne mrdajte, demoni! - U redu. U redu.
Kejt.
Cela gomila naučnika ne mogu da se nose sa onim što smo videli u tom helikopteru.
Koliko do sada znamo, jedan od vas bi mogao da bude taj stvor.
Prilčno je teško poverovati da ste se nepovređeni izvukli iz onakvog udesa.
Jeste, shvatam ja to. Shvatam, ali...
Pripremamo jedan test, i onda ćemo moći da saznamo ko je ko.
To je sve što vam za sada mogu da ponudim.
Jebote! Uključuj taj aparat i pokušaj da ovo ugasiš!
Neko je podmetnuo požar. Ništa nije ostalo. Ništa.
- Sada više nemamo testa. - Kako je to moglo da se desi?
To nije bio nesrećan slučaj. Ti. Ti si bio tamo sa stvorom.
- Ti si tamo bio poslednji. - Zašto optužuješ mene?
A zašto da ne? On nešto krije od nas.
Šta si ti, neki seronja?
Ja sam bio onaj koji je radio na testu. Napustio sam prostoriju na dva minuta!
Samo ne želiš da saznamo celu istinu, je li tako?
Do kurca je tako! Nemoj da mi jebeno govoriš da se smirim!
Smiri se! Smiri se!
- Ovo je prokleta jebena noćna mora! - Možda postoji još jedan način.
Mislim da možda postoji... još jedan način za utvrđivanje.
Peder, daj mi tvoju baterijsku lampu.
- Sada reci Larsu da otvori usta. - Molim?
Kaži mu da otvori usta.
Širom otvori usta.
Odlično. Lars ima plombe.
Što znači da je ljudsko biće. Stvor ne može da imitira neorganske materijale.
Vidiš?
Da.
Dobro. Odlično.
- Otvori ih. - Hajde više.
Ti si sledeći. Otvaraj usta!
Odlično. U redu. Dobro.
Trenutno je i ovo nešto. Način da eliminišemo neke od nas.
Pa ću da budem ubijen jer koristim konac za zube?
- Niko neće biti ubijen. - Kejt.
- Otvaraj ta usta, lasice mala. - Kejt, daj.
- Kejt. - Samo ih otvori.
- Kejt. - Otvaraj ih.
Samo idi i stani tamo.
Znaš to isto tako dobro kao i ja, da postoji isuviše varijacija.
Otvaraj usta.
- Otvori usta! - Od porcelana su.
Idi i stani pored Adama.
Ima li još neko sa porcelanskim polombama? Ili sa potpuno zdravim čistim zubima?
- Ovo je jebeno apsurdno. - Za ime Boga, otvaraj usta!
Ovo je pogrešno.
Džonase, ti i Lars idite napolje, pokupite Kartera i Džejimsona...
...i dovedite ih ovamo. I njih ćemo takođe da proverimo.
Ali, zašto ih ne ostavimo tamo gde jesu? Ništa nam ne mogu uraditi.
- Potrebno je da znamo. - Šta?
- Hoće da dovedemo Amerikance. - Onda hajdemo. Idemo!
Mudra je.
- Jeste. - A sada je i glavnokomandujuća.
Do kurca!
Pobegli su.
Larse. Vratimo se unutra.
Ne. Moramo da ih pronađemo.
Larse, samo oprezno. Oni više nisu ljudska bića!
Lars! Lars!
Lars! Sačekaj me! Lars!
Peder.
Samo smireno.
Pretnja nije ovde. Napolju je.
- Amerikanci su pravi neprijatelji. - U pravu je, Peder.
Šta god da ti govore, sada nije važno.
Ne možeš im verovati.
Pazi na njih.
Kejt! Hajde više!
Daj više!
- Gde su? Gde su ostali? - Napali su ga!
- Ko to? - Uhvatili su Larsa!
Peder! Uhvatili su Larsa!
- Šta se dogodilo? - Peder, drži ih na odstojanju.
- Moramo da mu pomognemo! - Pazi na njih, Peder!
- Peder, uhvatili su Larsa! - Šta se dogodilo?
- Naš neprijatelj je napolju! - Ne znamo kome možemo da verujemo!
Ne znamo možemo li da im verujemo!
Pazi na njih! Pazi na njih, Peder!
Unutra su.
- Gde je Lars? - Hej! - Gde je Lars?
- Smiri se! - Šta ste uradili sa Larsom?
- Rekao sam da se smiriš! - Gde je Lars, jebem ti?
Baci to. Neka mu neko kaže.
Peder, Peder, ne slušaj ga.
- Spuštaj to dole! - Ubili su Larsa! Spali ih!
Spali ih! Spali!
Peder. Peder.
U redu je.
Samo hoću da proverim kako mi je prijatelj, dobro?
U redu je.
Hteo je da nas zapali.
- Zapaliće se! Zapaliće se! - Eksplodiraće! Pazite se!
Edvarde? Edvarde?
- Podigni ga. - Dobro.
- Sagni se. Sagni. - Ti. Jeste, baš ti, pomozi mu!
U redu, pokaži se. Jebeno odmah!
Svi u salu za rekreaciju.
Podignite ga. Hajde.
Sedajte.
Nismo svi ovde ljudska bića.
Samo ga polegnite tamo na kauč.
Bože dragi!
Šta je ovo! Pomagajte mi!
- Skidajte to čudo sa njega! - Kakvo je ovo jebeno sranje, čoveče?
- Kartere! - Kartere, spaljuj to, čoveče!
Nešto nije u redu sa ovim! U pičku materinu!
Boga mu prokletog, Kartere, spali to!
Adame!
Sranje! Kartere, sto!
- Kartere! - Nešto ne valja sa pritiskom!
Ima vazduha u cevi!
Pazite se!
Kartere!
Moramo da izbacimo vazduh iz cevi!
Ne! Ne!
Spali to!
O, jebem ti!
Ne! Ne! U kurac!
Pored tebe sam, drugar.
Kartere?
Hej. Jesi li dobro?
Jesam.
- A ti? - Još uvek nisam.
Pronaći ćemo to i ubiti ga.
- Mislim sam da je to bio Sander. - Da.
- Odvratno. - O, ne!
Drži ga!
- Vidiš li ga? - Gde je otišlo?
- Tamo! - Povuci se!
Nemoj. Ne dodiruj to.
- Jesi li čuo? - Jesam.
Kejt!
- To je Sander. - Sačekaj. Pa šta?
- Smrznuće se napolju na ovoj hladnoći. - A ako se ne smrzne?
Ako uspe da ode odavde, milioni ljudi bi mogli umreti.
- Nema gde da ode. - Dakako da ima.
Hajde. Tako.
Šta je?
- Šta se desilo Larsu? - Nismo ga mi ubili.
Ovamo.
Beži! Beži!
Kejt!
Kejt?
Kejt?!
Bože!
Bože! Ne!
Bože, nemoj! Bože! Ne!
Kejt!
Pa šta sada da radimo?
Na oko 80 kilometara odavde se nalazi jedna ruska stanica.
Trebali bi da imamo dovoljno benzina.
Uspećemo da se izvučemo, u redu?
U redu.
- Hajdemo. - Staviću ovo pozadi.
Znaš li kako sam znala da si ljudsko biće kada si se pojavio tamo u bazi?
Ne znam.
Tvoja minđuša.
Bila ti je na drugom uvu.
Kejt...Kejt, šta to radiš? Daj da popričamo o ovome.
Pričaj sa mnom. Kejt.
Kejt! Kejt!
Ne!
PREVOD i OBRADA: Željko Februar 2012.
Po priči: "Ko to tamo ide" Džona W. Kempbela, mlađeg.
Bogo moj.
Ima li koga? Ima li nekoga, čuje li me neko?
Ima li koga?
Edvarde?
Ima li nekoga? Čuje li me bilo ko?
Ima li koga?
Lars! Lars, prokletstvo, pa to sam ja!
- Otvaraj usta! - Molim?
Odmah da si otvorio usta!
Za Boga miloga! Lars, smiri se, pobogu!
Ono nije pas! Odmah pali jebeni helikopter!
Diži ga! Diži ga odmah! Hajde, požuri!
Obrada: film-club.net