Da ti pomognem?
Da, može.
Hvala ti.
Spusti je ovde.
Zdravo, drugar.
Hej, Dekse.
Baš je težak. - Da.
Imaš ribicu? - Ne, pogledaj malo bolje.
Dobar dečko.
Insekt grančica. - Insekt grančica? - Zapravo su veoma prijatni.
Džordž. - Meri.
Hoćeš li nešto da popiješ? Mislim da imam đus, možda pivo. - Ne, dobro sam.
Neću da te zadržavam. U redu je.
Hvala ti još jednom.
Taj insekt grančica... Kako znaš da je prijatan?
Nemam pojma.
Zašto pokušavaš da ubiješ nešto što nikada ne može da umre?
Potrebna si mi.
Potrebna si mi sada. Oduvek sam te voleo.
Halo?
Da li je to 722-5795?
Jeste. - Da li je Bobi tu? - Ne, ja sam se tek doselila.
Možda je pre stanovao ovde.
Gdine Dejvis, želite li nešto da dodate?
Kao što sam već rekao, časni sude, moj klijent smatra da je zabrana prilaska
neopravdana obzirom na njegov karakter i želimo da se prvom prilikom poništi.
Zabeleženo.
Časni sude, ostalo je još pitanje kućnog ljubimca. - Bila sam jasna u vezi toga.
Ali moj klijent bi želeo da zna... - Zastupniče, gđa Ki zadržava psa.
Gospodine Kirbi.
Časni sude, dokumenti o razvodu braka.
Časni sude, došlo je do nepredviđenog kašnjenja. Poslaću ih što je pre moguće.
Ne smeš da budeš ovde. - Hteo sam lično da ih donesem.
Toliko bar mogu da uradim.
Tu je mali nevaljalac.
Tata je došao kući.
Jesi li ih potpisao?
Bilo nam je lepo, zar ne?
Dok nas smrt ne rastavi.
Šta je s poslom? - Imaju razumevanja. - Planiraš da se vratiš, zar ne? - Ne još.
Da li je opet zvao?
Šta misliš o tome da počneš da izlaziš i da upoznaješ ljude?
Rekao je da ako on ne može da te ima, neće te imati ni niko drugi. Živećeš ovako.
U strahu.
On je pobedio.
Dobro, hajde.
Hajde, hajde.
Hajde više! - Pitanje broj devet.
Edinburg je glavni grad koje države? - Irske.
Škotske. - Na to sam i mislila.
To je tačan odgovor.
Halo? - Mogu li da dobijem Bobija?
Nema ovde Bobija.
Mogu li da znam ko ste vi? - Ko sam ja?
Da li je ovo šala?
Da li te je Stiven nagovorio na ovo?
Učinite mi uslugu, molim vas, i kažite mu da ga je Rouz zvala.
Biću kod Frenka u osam ako bude želeo da me vidi.
Rouz, taj tvoj prijatelj stvarno nije ovde.
Kao što sam već rekla, doselila sam se pre par dana. - Sinoć je šetao po kući.
Videla sam ga na prozoru.
Imaš li pravu adresu? - El Falansterio L-2.
Samo mu kaži kod Frenka u osam. - Kod Frenka u osam. Naravno.
Ako naiđe neko ko se zove Bobi, reći ću mu sve što želiš.
Zdravo. - Ćao.
Na ovom koledžu postoje stroga pravila
vezana za stereotipe zasnovane na starosnoj dobi ili polu.
Izvinite? - Prekršio bih te smernice kada bih vam sugerisao da ste možda
greškom došli na predavanje iz matematike za drugi stepen mehaničkog inženjeringa
ovde u učionicu 14 A, dok je ustvari trebalo da idete na...
Predavanje iz francuskog. - Koje je u 14 B.
Kad je već tako, zaista sam nameravala da pohađam kurs iz matematike za...
Drugi stepen inženjeringa.
Ali pošto čujem da ima kurs iz francuskog jezika...
Nadam se da se nećete uvrediti. - Možda malo razočarati.
Izvinite me.
Šta je bilo?
Izgledaš umorno.
Halo? - Bobi kaže da te ne poznaje.
Bobi je u pravu, trebalo bi da ga poslušaš. Kad smo već kod toga,
proveri koji mu je broj.
Misliš da sam ljuta na tebe, zar ne? E, pa nisam. On te samo iskorištava.
Obično volim da pričam sa ludim ljudima, ali danas sam pomalo umorna.
Čekaj, nemoj da prekidaš, molim te.
Vidi, došlo je do nesporazuma.
Možda sam malo preterala. - Rekao je da me voli.
Rouz?
Žao mi je zbog toga što se dogodilo,
ali tvoj prijatelj nije ovde i ja te ne poznajem.
Žao mi je.
U redu je.
Nema štete.
Kako se zoveš?
Meri. - Meri.
Meri i kako još? - Meri Ki.
Jesi li udata?
Na sreću, nisam.
Kada se vratio iz Vijetnama
došao je do mene u uniformi. To govori koliko me je poželeo.
Vijetnam? Misliš na rat?
Nije hteo da ide, regrutovali su ga.
Koliko godina imaš?
41.
Rouz, Vijetnamski rat je bio pre koliko? 35? 40 godina? Tada si još bila dete.
Zašto to radiš? - Šta radim?
Šta sam ti ja skrivila?
Nažalost, izabrani broj trenutno nije u funkciji.
Izvanjavam se.
Žao mi je, nisam hteo da vas uplašim. Nisam razmišljao, samo sam...
Dozvolite da vam pomognem.
Kako je bilo na francuskom? - Moram da idem.
Stvarno nisam hteo... - Moram da idem.
Da li ti to pokušavaš da mi ukradeš posao, mlada damo?
Ti ovde uklanjaš korov? - Naravno.
Šta je onda ovo? - Obična travka.
Pokupi svoje stvari, gospodine. Otpušten si.
O, pa ti si stvarno opasna. Znao sam to čim sam te ugledao.
Pokupi svoje stvari.
Izvini me.
Halo? - Pogledaj koji je datum.
Ovo je uznemiravanje. - 4. septembar 1989.
Mogu to da dokažem. Znaš gde je špajz?
Nacrtaću nešto.
Na zidu sa desne strane od vrata.
I ako još bude tamo, znaćeš da sam u pravu.
Hoćeš li da uradiš to? Hoćeš li da pogledaš?
Naravno, Rouz.
Pogledaću.
Halo. - Da li je tamo?
Jeste, zar ne? Crtež. Ruža.
Znala sam. - Hoću da znam šta se događa.
Kako to misliš? - Znala si da je crtež tamo.
Možda ti je to neko rekao.
Ne znam, hoću istinu. - Nacrtala sam je. Sinoć sam to uradila, kao što sam rekla.
I još uvek je tamo. - Ne verujem ti.
Ali ja bih trebalo tebi da verujem.
Ti kažeš da si iz budućnosti i ja ti verujem. Ne nazivam te ludačom.
Pružila sam ti dokaz, a ti me nazivaš lažljivicom.
Ne nazivam te lažljivicom. - Ovo se dešava s razlogom.
Moram da idem. - Nemoj još, molim te. Ima par stvari koje moram da te pitam.
Karter gubi, Regan postaje predsednik.
Dobro jutro.
Prelepe su.
Hvala ti. - Nema na čemu.
Jesi li znao ljude koji su pre mene živeli u ovom stanu? - Španski par.
Gdin i gđa Alvarez. Fini ljudi.
Gđa Alvarez je umela da skuva fantastičan gulaš.
Zašto su otišli?
Ne znam, jednog dana su jednostavno nestali.
Pretpostavljam da su nekakve porodične stvari bile u pitanju. Nisam siguran.
A ljudi pre njih?
Pre njih?
Jedva da se sećam šta sam danas doručkovao. Ne znam.
Nemoj da prekidaš, molim te.
Molim te.
Meri, jesi li tu?
Samo mi je potreban neko s kim mogu da popričam. Tako sam usamljena. Molim te.
Nisi valjda toliko zauzeta da ne možeš da odvojiš pet minuta?
Ovde sam.
Hvala ti što mi nisi spustila slušalicu.
Ovo je pomalo čudno.
Ljudi se susreću s razlogom, Meri. Nije važno na koji način.
Da li veruješ u to?
Ne znam, valjda.
Zašto si tužna? - Moram da idem.
Da li je muškarac u pitanju? Varao te je?
Nemoj da si tužna, Meri. Deluješ kao pametna žena.
Naći ćeš boljeg. Nekoga ko te zaslužuje.
Mene Bobi sve vreme vara.
Zašto ga ne ostaviš?
Volim ga. - Onda nađi dobru zamenu.
Čokolada je dobra.
Uporno mi obećava da će se promeniti. - Čula si za feminizam, zar ne?
Ženski pokret? - Da, naravno. Uključi se što pre. To je prava stvar.
Bobi ne voli takve žene. Kaže da bi ih trebalo dobro izudarati.
Da li je tebi to uradio? - I nije baš.
I nije baš?
Kaže da me voli. - Oni se ne menjaju, Rouz.
Nikada.
Ponekad pomislim da bih trebalo da ga se rešim.
Ponekad pomislim da je odlazak bio najveća greška koju sam uradila.
Poslušala sam tvoj savet. - Molim?
Smejao mi se.
Rekla sam mu za tebe i mene. I kako mora da se promeni i...
On je samo nastavio da se smeje.
Rešila sam ga se, Meri. Baš kao što si mi rekla.
Radila sam celu noć. U potpunoj tišini kako komšije ne bi ništa čule.
Nikada ga neće pronaći. Misliće da je pobegao s jednom od svojih drolja.
Ubila si ga. - Sada mogu da se uselim u stan. Njih nije briga ko plaća kiriju.
Oduvek sam se nadala da ću jednog dana tamo živeti s Bobijem, ali...
Meri, jesi li tu?
Nemoj više da me zoveš. Razumeš li? - Samo sam uradila... - Ne zovi me više.
Za sledeći čas pripremite esej na temu Ispovesti iz budoara Markiza de Sada.
Dogovoreno? Doviđenja.
Mari?
Da, profesore.
Izvinite me.
Koliki je?
Veći je od tebe. - Da, ali ja sam žilaviji.
Budi oprezan.
Dođi ovamo. - Zašto?
Dođi ovamo.
To nije ono što sam videla.
Kako si ovde zavšila? - Dete mornarice.
Otac mi je bio stacioniran u Ruzvelt Rouds mornaričkoj bazi.
Skoro su je zatvorili, zar ne? - Da.
Ti?
Deda i baba su došli iz Torina.
Rođen sam ovde, ali sam se školovao na Floridi, u Gejnzvilu.
Neko vreme sam tamo predavao, a onda sam prešao ovde na koledž.
Nema mnogo Italijana u San Huanu. - Dok je moj deda shvatio da ovo nije
Njujork brod je već bio isplovio. - To nije istina.
Mama? Da li je ovo istina? - Ukrcao se na pogrešan brod.
Hvala vam, gđo Guidi. - Ova mi se sviđa.
Da li često dovodi devojke ovde? - Samo jednom do sada.
Mama. - Pitala me je, reći ću joj.
Devojka se zvala Truli. - Trudi. Trudi.
Ta devojka je mogla da pojede kao konj. - Mama.
Đovani, šta je sve pojela ona devojka koju je Džoni doveo kući?
Da vidimo; cezar salatu, goveđi odrezak, pomfrit, šargarepe,
mleveni grašak, tri parčeta hleba i tortu od piškota.
Šta je bilo s Trudi? - Eksplodirala je.
Želiš li još nešto? - Ne, hvala.
Trebalo bi da krenemo.
Vidimo se, ćale. - Drago mi je da sam te upoznao, Meri.
Laku noć.
Nisam te zamišljao na ovakvom mestu. - Trebalo mi je nešto na brzinu.
Nije toliko loše.
Novi stanovi su stvarno veliki.
Hvala ti za ovo večeras. - Nema na čemu.
Laku noć.
Čija je jakna? - Kako si ušao?
Koliko puta sam ti rekao da ne ostavljaš stražnja vrata otključana?
Imaš sreće pa sam ja ušao. Mogao je to da bude bilo ko.
Zovem policiju.
Samo napred. Nećeš me naljutiti.
Nijedno od nas dvoje ne želi to.
Uvek su prisutni ti advokati. Nismo imali priliku da popričamo.
Ne možeš biti ovde.
Ne možeš da mi priđeš bliže od 150 metara.
150 metara.
Sve ovo je pomalo smešno, zar ne?
Šta hoćeš?
Nedostaješ mi, Meri.
Mislim, kako nam je nekada bilo. Kako smo se dobro zabavljali.
Sećaš li se? Ko šiša šta sudija kaže.
Ko šiša advokate. Oni nas ne poznaju.
Došao sam da razgovaramo.
Kao nekada.
Sećaš li se?
Nemoj da otvaraš.
Meri?
Zaboravio sam jaknu.
Izvini ako te uznemiravam.
Baš sam nevaspitan.
Džon Guidi. - Stiven, drago mi je.
Izvini. Hoćeš li da kažeš svom prijatelju da si trenutno zauzeta?
Izvinjavam se. Da li si zauzeta?
I nisam baš. - Nisi baš.
Bićemo u kontaktu.
Moraš popraviti klimu.
Kaži to mom nadstojniku zgrade.
Mogu ja da je pogledam ako hoćeš.
Hvala ti.
Znaš da bi trebalo da pozoveš policiju. Mislim, lik ima zabranu prilaska.
Ne bi pomoglo.
Samo bih ga razbesnela.
Meri, slušaj... - Mogu izaći na kraj s tim.
Hvala ti.
Proveriću tu bravu.
To bi trebalo da pomogne.
Hoćeš li biti u redu? - Biću dobro. - U redu.
U slučaju da ti nešto zatreba. - Hvala ti. Još jednom.
Halo? Zdravo. Da li je to Luiđo?
Da.
Ovde Meri Ki. Zovem iz stana...
Halo? - Tu sam.
Zovem u vezi klime.
Ne čujem vas. Halo?
Luiđo? - Da? - Zdravo, ovde Meri.
Zovete u vezi klime? - Da, u vezi klime. - U čemu je problem? - Ne znam, pokvarena
otkada sam se uselila u stan. - Mogu doći tek sledeće nedelje.
Tek tada? - Javiću vam ako dođe do promene. - Dobro, čekaću da nazovete.
Hvala vam. - Pozdrav.
Rekla sam ti da me više ne zoveš. - Šta se događa? - Zdravo, mama.
Da li te Stiven opet uznemirava? - Ne, nije Stiven, neko me zeza...
Ona je stvarno dobra devojka.
Hej, tvoj prijatelj Džon mi je popravio kosilicu. - Samo sam prespojio par žica.
Da ti kažem nešto, odnosi se prema tom motoru kao ljubavnik prem ženi.
Samo sam... - Magičan dodir.
Mogu li da vas poslužim sokom? - Ja moram da idem.
Već?
Samo sam navratio da proverim da li si dobro.
Sve je u redu. - Dobro.
Pozdrav, Džordže.
Nazvaću te.
Trebalo bi da izađemo negde.
U redu.
Magičan dodir.
Nevaljao si, Džordže. - Takav sam.
Halo? - Znam da me izbegavaš, ali to će sada da prestane. - Rekla sam da...
Danas sam videla tebe i tvoju majku kako se fotografišete ispred katedrale.
Kada te nazovem, ima da se javiš. Hoću da budeš bezbedna, Meri.
Ti i tvoja prelepa majka.
Sranje!
Mogu li nešto da te pitam?
Naravno. - Ko je osvojio šampionat u bejzbolu '79?
Pitsburg Pirati su pobedili Baltimor Oreolse.
Da, Pirati su gubili 3:1, ali na kraju su slavili s 4:3.
Da li je to tačno? - Jeste, proveri ako hoćeš.
Te godine kada su Pirati pobedili Oreolse,
ko je živeo u mom stanu?
O čemu se radi? - Ti reče da ne možeš da se setiš šta si jutros doručkovao.
Mislim da se dobro sećaš.
Rouz. Rouz Lazard.
Poznavao si je.
Javljala mi se, da.
I?
Znaš, bila je od onih tužnih.
Imala je dečka koji je radio u vojnoj bazi. Neko vreme su bili zajedno.
Povremeno su se svađali.
On bi dolazio kući oko ponoći i onda bi se derao i lupao vratima.
Jednog dana je nestao.
Onda se ona uselila. - Šta je bilo s njom?
Ubila se. - Ovde?
Zavezala je telefonski kabl oko vrata i obesila se o plafon.
Znaš li zašto je to uradila? - Kao što sam rekao, ona...
Ona je bila od onih tužnih ljudi.
Da li ste sigurni da je mrtva?
Tako su mi rekli, ali nema umrlice.
Žao mi je, ne mogu da vam pomognem.
To je Stiven. Nema ko drugi da bude. - Kako? Kako je mogao da sazida zid
a da ja ništa ne primetim? Ceo zid?
I kako je znao za Rouz?
Namestio je sve to. Nema drugog objašnjenja.
Ne mogu da verujem da ti pričam sve ovo.
Pričaš sa mnom. Mogu da izađem na kraj s tim.
U redu.
Hajde da kažemo da si u pravu.
Razgovarala si s tom ženom pre par nedelja.
Nakon toga je ona stavila nešto u tvoj špajz.
Telo. - Telo, ali...
Prema tvojoj vremenskoj teoriji ona to nije uradila pre nekoliko nedelja, već '79.
Što znači da kada si se ti prošli mesec uselila, špajz je već bio zazidan.
Ali nije bilo tako. - Tačno, znači to ne prolazi.
Ukoliko se ne sećaš prošlosti onako kako se odigrala...
pre nego što se promenila.
Ovo je vreme.
Nešto kao reka i ovo je nešto što se dogodilo. Događaj.
On utiče na način na koji reka teče. - Dobro.
Znači ako pratiš ovaj put... on se na kraju odvaja...
I ona se obesi.
Šta ako se nešto umešalo u sve to? Recimo da je upoznala novu drugaricu.
Halo? - Da li je Bobi tu?
Tu skrećemo s puta.
Njen dečko završava mrtav, a ti gubiš svoj špajz.
Ali... zašto...? - Zašto se sećaš špajza?
Sećaš se zato što si ti podložna promenama.
Nekako to ostavlja traga... Kao kada olovka povlači liniju.
Izbrisala si jednu i povukla drugu liniju.
Ali još uvek možeš da vidiš gde se nalazila prva linija.
I to možeš samo ti. Samo osoba koja ju je izbrisala.
Stvarno misliš da je tako? - Iskreno, ne.
Mislim da kada bismo srušili taj zid pronašli Stivenove prste u svemu tome.
Ne diram taj zid.
Nećeš ga valjda ostaviti tamo?
Stvarno? Daj, bre. Stvarno?
Uveče ćeš ići na spavanje pitajući se da li se u kuhinji nalazi leš? - Ne diram ga.
Još ne mogu da poverujem da si mi izgubio kapu. Volela sam tu kapu.
Ostani tu.
Džone, da li si to ti?
Hej, drugar.
Ko je tamo?
Koja izmišljena porodica živi na adresi Evergrin Teras 742?
Ponovite pitanje, molim vas. - Evergrin Teras broj 742.
Koja izmišljena porodica živi na toj adresi?
Simpsonovi.
Propustiću to pitanje. - Imate pravo da propustite. Tačan odgovor je Simpsonovi.
Pitanje broj šest.
Za Vustešer sos su potrebna dva od tri ponuđena sastojka.
Koji sastojak se ne koristi?
Melasa, inćun ili senf?
Senf. - Senf?
To je tačan odgovor.
Jesam li te probudila?
Nećeš mi spustiti slušalicu, zar ne?
Nećeš da pričaš sa mnom? Mi smo prijateljice, zar ne?
Ne bih želela da se nešto desi tvojoj dražesnoj majci.
Ostala si do kasno sinoć? Kako se zove? - Džon.
Džon i kako još? - Džon Guidi. - Guidi.
Naravno, njegovi roditelji imaju mali restoran u San Francisko ulici.
Videla sam te juče. - Molim?
U staračkom domu.
Ne razumem. - Pronašla sam te preko socijalnog.
Da li je sve u redu sa mnom? Da li sam bolesna?
Fizički nisi.
Možda si malo mršava.
Slabo jedeš.
Mentalno si popustila. - Ispričaj mi.
Šta ti misliš?
Sav taj gnev, sav taj bes. Mislila si da neće ostaviti posledice?
Lažeš. - Razmisli malo, Rouz.
Zapitaš li se zašto nemaš prijatelje?
Ili zašto progoniš nekoga koga nisi ni upoznala?
Misliš da je to normalno? - Umukni. - Šta je s Bobijem
i njegovim neprestanim varanjem? Koliko je puta odlazio od tebe?
Nikada nije odlazio od mene. Ko ti je to rekao? - Nije važno.
S kim si pričala? Ko ti priča te priče?
To nije važno. Važno je to da ti možeš ovo da promeniš.
Ne moraš da završiš u ludnici.
Možeš sprečiti da dođe do toga.
Pričala si sa mnom?
Ne pričaš mnogo.
Nisam dugo ostala.
Gledali smo televizor. Kartali smo se.
Danas ću opet da te posetim. - Ja ne umem da kartam.
Pa, pretpostavljam da si naučila.
I nisi baš dobro naučila. Pobedila sam te svaki put.
Ti misliš da je ovo smešno? Ti misliš da je ovo smešno.
Smešno? - Tužna i patetična žena u pelenama koje ne može sama da jede?
Ne, Rouz, ne mislim da je smešno, ali ne mora da bude ovako. To je tvoj izbor.
Gotovo.
Trebalo bi da radi.
Ovo je mnogo dobro.
Znaš li zašto ih zovu bele rade? - Ne.
Zato što su iz oka dana. (daisies - day's eye)
Zato što otvaraju latice Suncu. - Znaš kako ih ja zovem? Korov.
Ne zoveš ih tako. - Naravno da zovem.
Ne zoveš. Sviđaju ti se. Misliš da su lepe.
Ma nemoj.
Eto vidiš.
Jesi li me posetila danas? Rekla si da hoćeš. - Upravo sam se vratila.
Kartale smo se? - Malo.
Kako sam izgledala? - Malo bolje.
Malo ti se povratila boja. - To je sve? Nisi primetila ništa drugo? Ništa neobično?
Stvarno nisam sigurna. - Dobro razmisli.
Stvarno nisam sigurna. - U redu, Meri.
Zakopaću nešto ispod palme koja se nalazi preko puta tvog stana.
Idi da iskopaš to. Jesi li me razumela?
Iskopaj to!
Lagala si. Nisi me pronašla u staračkom domu, zar ne, Meri?
Nisi me uopšte pronašla.
Da jesi, znala bi šta da kažeš.
Da, Rouz, izgledala si drugačije.
Izgledala si mnogo drugačije.
Ovo nije stvarno. Ne može da bude stvarno.
Ovo je skroz sjebano.
Pusti mene. - Ne.
Veruj mi.
Halo?
Ko je to? - Zovem se Džon. A ko je to?
Džon Guidi. Merin mali prijatelj.
Poznajem tvoje roditelje, Džone Guidi. - To je lepo.
Daj mi nju.
Mislim da bi pre toga nas trebalo dvoje da razgovaramo. - Rekla sam ti da mi daš nju.
Ne želi sada da priča s tobom.
Da li je pronašla moj poklon?
Jeste.
Moram da ti kažem da je to prilično sjebano.
Imam još jedno malo iznenađenje.
Kaži joj da sam pogodila ko je pričao priče. - Molim?
Ptico pričalico, jezik ću ti seckalicom
i svaki u gradu psić dobiće komadić.
Znaš, Rouz, mislim da ne bi trebalo više da je zoveš. Sve ovo je otišlo predaleko.
Samo joj to kaži!
Ovo je jedna ozbiljno opičena žena. - Šta je rekla? - Nešto o pričanju priča.
Rekla je da je pogodila ko je to bio. - Molim?
Džordže. Džordže!
Gde je Džordž? - Izvinite? - Ovo je njegov stan.
Nije. - Videla sam ga večeras. Dala sam mu venac od belih rada.
Nadam se da ne zamerate, ali koliko dugo živite tu? - Nekoliko meseci. Od porođaja.
A pre toga? Znate li ko je ovde bio pre vas?
Stariji par. Mislim da su Dominikanci.
Izvinite na smetnji. - Hvala vam.
Ti se sećaš Džordža.
Džordž. Upoznao si ga.
Zezali ste se. Popravio si mu kosilicu, pobogu!
Nikada ga nisam sreo, Meri.
Ti misliš da sam luda.
Mislim da bi trebalo da uđemo unutra.
Možda bi bilo pametno da večeras ne budeš ovde.
Nisam luda. - U zadnje vreme si pod velikim pritiskom. Stiven, telefon...
Možda bi mogla da odeš kod svoje majke ili da dođeš kod mene.
To nije... Ne bi značilo...
Ja bih bio na kauču, a ti bi mogla malo da se naspavaš.
Videćemo kako ćeš se ujutro osećati.
Ovuda. - Hvala ti.
Možda bi trebalo da se iseliš.
Tek sam se uselila. - Ta žena je luda.
Ko god da je ili odakle god da zove, možda će da prestane ako se iseliš.
Možda to i želi.
Sada ne misliš da je to Stiven? - Ne znam ko je...
ali ja bih na tvom mestu izašao iz tog stana.
Vreme je za spavanje.
Ostavi to.
Imaš čiste ručnike na krevetu.
Hvala ti.
Meri!
Šta je bilo?
Ništa.
Ništa, samo sam ružno sanjala.
Dobro jutro.
Može kafa? - Da, zvuči odlično.
Jesi li odlučila šta ćeš da radiš?
Mislim da ću izvesti Deksa u šetnju.
A onda?
A onda ću se vratiti u stan.
Pokupiću svoje stvari i...
Mislim da ću pokušati da nazovem mamu.
Mislim da je to ispravno.
Hoćeš da trčiš? Da? Kreni!
Pusti ga, Stivene.
Dođi, Dekse. Dođi, Dekse.
Dođi. - Sada spavaš s njim?
S tim tvojim novim prijateljem?
Dekstere, dođi mami. Dobar dečko. Dođi.
Mislim da nije fer da on dobije deo mog psa.
Dođi, Dekse. Odlazimo.
On neće dobiti deo mog psa. Razumeš li me?
Halo? - Hej, završavam u tri.
Hoćeš li da se vidimo posle časa? - Da. - Čekaću te ispred. - Odlično, vidimo se.
U redu, pozdrav. - Pozdrav.
Broj koji ste nazvali nije u upotrebi.
Tražim Džona. - Pozvaću ga.
Đovani, neko te traži.
Izvinite, gospodine Guidi, zapravo tražim Džona juniora.
Pokušala sam da ga dobijem na mobilni, ali izgleda da ne radi. - Džona juniora?
Trebalo je da se nađemo.
Želim samo da razgovaram s njim. - Želite da razgovarate s mojim sinom?
Ne razumem. - Objasniću ti.
Santa Margarita, južni ulaz. Tamo ja idem kada želim da razgovaram s njim.
ĐOVANI DŽON GUIDI PREMINUO 21. NOVEMBRA 1989.
Poznavala si ga?
Povremeno vidim njegovu majku.
Često dolazi ovamo.
Moj muž, Čarli.
Bio je kreten.
Znate li nešto o dečaku?
Kako je umro?
Ne znaju da li je umro. Nikada nisu bili sigurni.
Nikada ga nisu pronašli.
Bobi Šefto je otišao na more... - Trebalo je da se ubiješ, znaš li to?
Džordž te je pronašao. Ovde u kuhinji.
Počela si da zaudaraš.
Za sve ovo si ti kriva, Meri.
Hteo je da te odvede od mene, a ti bi mu to dozvolila.
Spremna sam da ti oprostim. Da krenem iznova. - Nikada nećeš biti srećna, Rouz.
Obe to znamo. Zašto onda da ga trpiš? Nekoliko tableta, to je sve što ti treba.
Ali ja sam srećna.
Imam prijateljicu sa sobom.
Halo?
Ko je to? - Meri. Meri Ki.
Lažeš. - Ne lažem.
Gde živiš? - U Rouzi Roudsu.
Rouz kaže da si ti jedna od njenih najboljih prijateljica.
Kaže da sam i ja jedna od njenih najboljih prijateljica.
Meri, slušaj me. Moraš sada da odeš kući.
Razumeš li me?
Meri, prepoznaješ li glas?
Trebalo bi da ga prepoznaješ, tvoj je.
Šta radiš s njom, luda kučlo?
Spremamo večeru, Meri. Sigurno se sećaš toga.
Pržimo piletinu, ali moramo biti oprezne zato što je lonac jako vruć.
Lonac je jako vruć.
Moram biti veoma, veoma oprezne, zar ne, Meri?
Da, molim te. Budi pažljiva. - Šta kažeš?
Molim te, budi pažljiva.
Bila si zla prema meni, Meri. Dozvolila bi da te onaj čovek odvede od mene.
Žao mi je, Rouz. - Ne zvučiš kao da ti je žao.
Stvarno jeste.
Zvučiš uplašeno, ali... Ne zvučiš kao da ti je žao.
Jako mi je žao. - Još jednom. Još samo jednom i videćemo da li stvarno to misliš.
Stvarno mi je žao, Rouz!
Ne bih rekla. - Molim te.
Molim te, Rouz. Molim te.
Ne! Stani, molim te! Molim te, prestani!
Rouz, molim te! Rouz, nemoj!
Rouz? - Da, Meri.
Jesi li još ljuta na mene? - Nisam.
Ti na mene?
Bila sam.
Sada vidiš zašto sam to uradila, zar ne?
Sve što sam htela jeste da ti budem prijateljica.
Nikada me nećeš ostaviti, Meri.
Sutra mi je rođendan. - Čestitam.
Šta si planirala? - Ništa.
Sećam se nečega davno. Bilo je užasno.
Da?
Imala sam zabavu u dvorani za kuglanje... U bazi.
Niko nije došao.
Plašili su se mog izgleda.
Bila sam tako tužna. I usamljena.
PAKAO U KUGLANI
Možda bi mogla da dođeš, Rouz. - Volela bih.
Bilo bi kao da smo prijateljice. - Paziću na tebe.
Sada to znam.
Moraš biti tamo oko tri sata, može malo kasnije.
Biću tamo u tri. Čuvaću jednu stazu za tebe. - Hvala ti, Rouz.
Čemu služe prijatelji.
Halo?
Zdravo, mama. Da. Uskoro dolazim.
Kako je Dekster?
Dobro.
Da. Volim te. Pozdrav.
Mama, rekla sam ti... - Zdravo, Meri.
Zakasnila sam na autobus. Nisam stigla u kuglanu.
Na neki način imala sam sreće, zar ne? - Rouz, nisam... - Halo?
Halo? - Meri, hoću da odeš kući.
U redu? Možeš li to da uradiš? Samo spusti telefon i trči najbrže što možeš.
Uopšte nije loše dete, zar ne? Šta se desilo, Meri?
Kako si se pretvorila u takvu kučku?
Nemoj da je povrediš, Rouz. Molim te, nemoj da je povrediš.
Misliš kao što si ti pokušala da povrediš mene? Kao što si pokušala da me ubiješ?
Rouz, ja... - Samo što ona neće to razumeti. Misliće da to nije pošteno.
Ali ti ćeš razumeti, zar ne, Meri?
Molim te...
Molim te.
Rouz? - Bolje da te sada pustim da ideš. Imaš posla.
Ne, imam vremena. - Ne danas, Meri. Imaš gosta.
Ostavi me na miru!
Halo?
Meri? Meri, moraš da bežiš.
Razumeš? - Ne znam kuda da idem. - Gde je ona? Da li je tu pored tebe?
Nije... - Slušaj me, ta žena je luda. Nisi ti ništa kriva i nisi ništa uradila,
ali ona hoće opet da te povredi. Razumeš? - Bojim se. - Znam, dušo, ali moraš da bežiš.
U redu? Zato moraš da bežiš! Kreni odmah! Kreni! Jače povuci!
Zaključala je vrata! - Meri, moraš da bežiš!
Čekala sam, Meri. Sve ovo vreme sam čekala.
Htela sam da znaš zašto ćeš umreti.
Nije trebalo da pokušaš da me ubiješ! - Meri, jesi li tu?
Halo? - Idi nađi nož, Meri.
Idi u kuhinju. U redu? Uzmi stvarno veliki nož.
Kaži mi jesi li ga našla. - Ne mogu. Uhvatila me je.
Nije trebalo da me lažeš.
Meri, orman.
Vidiš li ga? Orman?
Vidiš li orman u spavaćoj sobi? - Vidim ga.
Hoću da razbiješ ogledalo! U redu? Hoću da ga udariš najjače što možeš!
Uradi to!
Uzmi jedno parče, Meri! Uzmi parče ogledala!
Znaš da moraš! - Ne mogu!
Zabodi ga u nju, Meri! Zabodi ga najjače što možeš!
Uradi to, Meri! Uradi to odmah!
Zašto se ne pomera?
Samo leži na podu.
Idi kući, Meri.
Idi kući.
Zdravo, srce. - Šta hoćeš?
Zdravo, dušo. Kako je bilo na poslu?
Dobro, srce. Sve je u redu.
Gubi se iz moje kuće. - Imaš li pivo?
Rekla sam ti da se gubiš.
Ako tako hoćeš.
Vidiš li šta si me naterala da uradim?
Šta kažeš na to pivo?
Nemoj da me povrediš, molim te.
Poslednja prilika, Stivene. - Da?
Ili šta?
dilan_dog film-club.net