Prijevod i obrada: Lilien
" I Z M E Đ U "
Bio jednom jedan gradić, nadomak velikog grada.
Kroz njega je prolazila cesta, imao je samo nekoliko obrta,
kafić, trgovinu mješovitom robom, šerifov ured.
I ljude svakakvog kova.
Skitnice, odbjeglu mladež,
vjerske fanatike, umirovljenike, koji su...
Pa, bio je to grad onih koji su htjeli da ih se ostavi na miru.
I tako je i bilo.
Šerif Bobby Lagrange, koji je godinama bio na toj dužnosti,
bavio se i izradom drvenih rukotvorina.
No, ono što je najviše oduzimalo dah u ovom gradu,
bio je njegov zvonik, sedmerostrani stari toranj sa sedam satova.
Mogli ste vidjeti vrijeme s bilo kojeg mjesta u Dolini Swann.
Svaki sat je uporno pokazivao različito vrijeme.
U tome je, bez sumnje, bilo nešto zlokobno.
Možda je razlog ležao i u jezivom ubojstvu
koje se ovdje dogodilo prije mnogo godina.
Tako strašno da prisjećanje na to,
i sada proganja stanovnike.
Ili, možda zbog mladeži, koja se utaborila na drugoj strani jezera.
Neki govore da se bave lošim stvarima,
da obožavaju Sotonu.
Na to upućuje njihova odjeća, glazba koju slušaju,
i njihov tajanstveni vođa, poznat samo kao Flamingo,
zavodnik neiskvarene mladeži,
a prema nekima, i daleko gori.
I u tim nesigurnim vremenima, trećerazredni pisac
autor popularnih romana Hall Baltimore,
stigao je u Dolinu Swann, u sklopu svoje turneje
potpisivanja najnovijeg romana iz serijala "Vradžbine".
Ispričavam se, možete li mi reći gdje je knižara?
Nemamo knjižaru. - Krasno!
"Dolina Swann" Trgovina robe široke potrošnje - Otvorena 1878. g. -
Mama, obećala si mi da ćemo ići u kino!
Jeste li čitali romane Hall Baltimorea?
Ne, hvala.
Jeste li čitali romane Hall Baltimorea?
Nisam. Tko je taj Hall Baltimore?
Ja sam taj. - Drago mi je!
Bok! A Vi ste... - Mama! - Stacy.
Oprostite! Žao mi je.
Bok, Stacey! Zbogom, Stacy!
Bok! - Bok.
Prodajete li oružje?
Ne oružje, samo streljivo.
Samo streljivo? - Da.
A noževe? - U 2. su prolazu.
Ovdje je Hall Baltimore! Uzet ću jednu.
Možete li... je potpisati? - Naravno!
Za Bobby LaGrangea.
Za Bobby LaGrangea, uz najljepše vještice! Hall Baltimore
Kakav je osjećaj biti uspoređen sa Stephen Kingom?
Ne baš ugodan.
Znate, i sam pišem horor priče.
Doista? Vi ste šerif ovog grada?
40 godina.
Želite li... biste li pročitati neke od mojih priča?
Bio bih Vam jako zahvalan.
Znate, ovdje se dogodio pokolj.
Dosta davno.
Mnogi misle da je grad opsjednut.
Pa, ovdje sam samo u prolazu,
i sumnjam da ću se ponovo vratiti.
Pišete mistične romane, a ne zanima Vas pokolj?!
Ne.
Ako pođete sa mnom,
pokazati ću Vam nešto zanimljivo u našoj mrtvačnici.
Zanimljivo u mrtvačnici? - Da, gospodine.
Sada? - Da, gospodine.
Pravi je materijal za priču.
Znam na što ovo sliči. - Sliči na drveni...
Isuse! Slušaj, koliko dugo ovdje radiš?! - Pa...
Ne bi trebao kotačima stola na kojem je leš, prelaziti preko mog stopala!
Ispričavam se, šerife!
Je li ovo kod vas uobičajeno? - I prije se događalo.
Čini se da je drveni kolac posjetnica serijskog ubojice.
Ne želim joj vidjeti lice. - Ne zamjeram Vam.
Mislim, ovo je stvarno tragedija, ona je samo nesretna djevojka.
Arbus! - Da? - Arbus!
Dobro, dobro! - Na poslu si!
Znate li tko je ona? - Ova djevojka?
Svakakvi žive ovdje, lutalice, bjegunci.
I što je još gore: ta djeca pored jezera.
Svakakvi!
Što mislite o suradnji na knjizi o ovome?... Vi i ja.
Ovako ćete...
ostaviti taj kolac?
Pozdrav! Možete li mi uliti kavu u termosicu, molim Vas.
Može.
Edgar Allan Poe je boravio u vašem gradu?
Jasno da je! - U starom hotelu "Chickering".
Jako davno.
Hotel "Chickering"? Hvala Vam.
Želim Vam ugodan dan!
HOTEL "Chickering"
ZABRANJEN ULAZ
1843. g. Edgar Allan Poe
Moje poštovanje, gospodine!
Moja draga kćeri, ovo je moj prvi roman.
Ponosan sam na njega, kao što sam ponosan i na tebe.
S ljubavlju, tata.
Hall Baltimore "Hodočasnik sreće"
Tati s ljubavlju. Vicky
Želim napisati nešto,
nešto za sebe osobno.
Ima li to ikakvog smisla?
Moram razbiti ovaj začarani krug,
i to je jedini način. I iskušat ću ga. Neću više pisati knjige o vješticama.
To sam mu rekao, i...i... i to je to. Želim učiniti nešto za sebe.
To si već pokušao.
Kad nisi pio, prije Vickyne nesreće.
To se ne može na silu.
Možeš to učiniti. Znam što...
Znam što želiš reći.
Samo trebaš to još jednom napraviti, napisati tu prokletu stvar.
Zatim se posveti onome što zaista želiš pisati. U potpunosti te razumijem.
Jesi li zvao Sama, jesi li mu rekao da nam treba predujam?
Da, i bilo je krajnje ponižavajuće. Neću više pisati o vješticama.
Ti se odmaraš. - Ne, ja...
A ja sam ovdje zaglavila, - Slušaj! - skrivajući se od ljudi.
Pokušavajući srediti račune, spojiti kraj s krajem,
praveći se da je sve u redu, osigurati nam da ne gladujemo.
Ne možeš tako sa mnom razgovarati! Daj, odrasti! Odrasti!
Ljudi me uvijek pitaju: "Kako znate toliko o vješticama?"
A ja im kažem: "Jer sam jednu oženio." - Hall!
Bok! - Pozdrav! Otkud si se ti stvorila?
Usput. Mimoišli ste me.
Gledate moje zube?
Ne, samo... Jednostavno mi nije jasno odakle si se stvorila.
Svjesna sam svojih loših zubi.
Pokaži mi!
Zubi su ti dobri, ali taj aparatić...
Ionako ih mrzim. - Ne, u redu su. Navići ćeš se.
Zovu me vampirica, zbog ovih zubi.
Ali, Vi me možete zvati "V". - "V", slatko.
Kako ti je pravo ime?
Virginia.
Virginia. Imaš negdje oko 13 godina?
Da, 12, ali zbog visine izgledam starija.
Znam tko ste. Pišete romane o vješticama.
Došli ste ih potpisivati u trgovinu.
Volim čitati Vaše knjige.
Pogotovo onaj dio kad Elizabeth kaže:
"Nikad me ne ostavljaj, ili ću te prizivati iz svog groba."
To mi je omiljeni dio.
Hvala ti. Sviđa mi se tvoj "izgled".
Oh, da.
Jednostavno se tako odijevam.
Plašite li me se? - Zašto?
Da.
Malo.
Zvonik je već tri puta odzvonio ponoć.
Ovdje nema smisla pratiti vrijeme.
Zbog toga sam propustila potpisivanje Vaše knjige.
Stari hotel je otvoren.
Dođi, častit ću te sokom, dušo!
Imam kćer tvojih godina.
Ne. Ne mislim da je to osobito dobra zamisao. - Zašto ne?
Zbog toga sam htjela doći u trgovinu, razgovarati o tome. O mojoj priči.
Sad mi je ispričaj. - Ne, ne mogu.
Dođi!
Otvoreno je! Uđite!
Ja... Šetao sam, izgleda da sam se izgubio.
Što se dogodilo s djevojčicom? - Kojom djevojčicom?
Je li restoran otvoren? - Uvijek je otvoren.
Uz sve te ure na zvoniku, doručak može biti u bilo koje vrijeme.
Da.
Pa, gospodine... - Baltimore.
Prokleti sat!
Nikad ne pokazuje točno vrijeme.
Samo pričekaj, mogla bi se jako iznenaditi.
Zvono je važno.
I odlično radi.
Bolje nego prije. - Samo ću... jedno pivo.
Melvin održava i zvonik, i veliki crkveni sat.
Beznadno zanimanje, i jako teško.
Stari mehanizam je na izdisaju.
Penjem se gore skoro svaki dan.
Tih sedam strana gleda me, kao da sam ja izmislio ljetno računanje vremena.
Znate li tko je izmislio ljetno računanje vremena?
Hitler. A znate li tko to sada podržava?
Liječnici. A znate li zašto? Zbog golfa.
Željeli su dulje igrati. Sve se vrti oko toga.
Ne možete mijenjati vrijeme. Vrijeme mijenja vas.
Zar se ne slažete? Što Vi mislite o ljetnom računanju vremena?
Nikad nisam o tome razmišljao. - A o čemu ste razmišljali?
To je grob. - Grob?
Samo hodajte, ne brinite, čitav pod je grob.
Doista? - 12-ero djece pokopano je baš tu ispod.
13-ero djece je hladnokrvno ubijeno.
No, zapravo, u pravu je.
Dolje ih je tucet. Jedna je pobjegla, pa je prokleta.
Kad je to bilo? - Jako davno.
Sat je popravljen. Sat je popravljen!
Sat je popravljen, sat je popravljen!
Zujanje pčela i stabla cigareta
I sve te kristalne fontane,
Tamo gdje izvire limunada, a plavi drozd pjeva,
Na Velikom Šećernom Stjenjaku.
Na Velikom Šećernom Stjenjaku,
Svi murjaci imaju drvene noge,
Svi buldozi gumene zube,
A koke nesu meko kuhana jaja.
Voćnjaci su prepuni plodova,
A štagljevi prepuni sijena.
O, moram otići,
Tamo gdje ne sniježi,
Gdje kiša ne pada
I gdje vjetar ne puše,
Na Veliki Šećerni Stjenjak.
Na Velikom Šećernom Stjenjaku
Svi murjaci imaju drvene noge...
Imam te, vraže!
Pustila mi je krv! - Isisaj! Isisaj! Isisaj!
Vrag je odnio! Zapiši!
Zabilježit ću da te je ugriza u 4 sata. - Sada nisu 4 sata.
Jesu, po ovom satu. - Rugaš mi se?
Ona je vrag! Vrag!
To su mrtva djeca.
Ti?!
Zašto si ovdje?
Što ti je rekla? - Ništa, što mi je trebala reći?
Odlazi odavde, starče! Znaš što si učinio.
Djeco! Požurite!
Mjesec zalazi, vrijeme je za spavanje.
Dođite! Dođite sada! Dođite!
O, Jamie, ne!
Bože moj, izgubljen sam.
Možda mi ovo treba za moju priču?
Pričekaj! Kamo ćeš?
Pomozi mi!
Vi? Gospode, Edgar Poe!
Pokažite mi put!
Hall, probudi se!
Još uvijek si u krevetu? - Što? - Budan si. - To nije moguće.
Ja sam, tvoja žena. Halo!
Hall, probudi se! Znam da si tamo!
Što je? - Jesi li se probudio? Ja sam.
Što je? Je li sve u redu? - Ja sam, tvoja žena.
Znam tko si.
Trebam... jedan...
Trebam jedan trenutak. Što, zašto, o Bože moj, što si napravila?
Da! Ovo!
Znaš li koliko ovo košta? - Znam.
160 tisuća dolara.
Ne, košta puno više, neprocjenjiva je.
Ne bi je trebala niti doticati. Kako si mi otvorila sef? Samo se smiri.
Molim te, nemoj! Prestani s tim! Vrati je na mjesto, to doista nije šala.
Misliš... Da, nije šala. Dobra knjiga, zar ne?
Da, to je Whitman.
Samo su 4 primjerka u privatnom posjedu, je li ti jasno što to znači?
Osobno je odabrao slova! - Misliš da se šalim?
Molim te... - Znaš to? Mislim da si više zabrinut za staru knjigu,
nego za vlastitu obitelji.
Stavi rukavice, prije nego je dotakneš. - Znaš što!
Uzmi predujam, ili se oprosti od nje.
Molim te! - Ne sili me na ovo!
Ne želim, ali moram.
Prokletstvo!
Knjižnica Doline Swann Knjižničarka g-đica Gladys Lagrange
Pozdrav, tražim... - Gospođica LaGrange spava. Tiho!
Oprostite!
Želio bih znati, imate li bilo kakve podatke o starom hotelu "Chickering"?
Potražit ću spis.
Hvala Vam!
Edgar Poe je napisao priču o zvoniku u Dolini Swann!
Ubojstvo nevinih. Dolina Swann u neutješnoj žalosti. Stanovnici u šoku.
Svećenik je izjavio da u zvoniku živi Vrag.
26. rujna 1955. g.
Djeca su mogla biti prokleta, da im on nije spasio duše.
Vrag. Zvonik.
Molim Vas, ured šerifa Doline Swann. -Trenutak, molim!
Broj je 393-229-39-23. Želite li da Vas spojim?
Da.
U- ured šerifa. Ne radimo. - Da, pozdrav!
Ja sam, sjećate li me se, pisac?!
Ovdje sam, pored prozora. Idem na prednja vrata.
U redu.
Danas ne radimo. - Možemo li razgovarati?
Šerif je rekao da se ništa neće dogoditi, dok god je ova stvar unutra.
A gdje je šerif? - Nedjelja je,
u crkvi je, iako i nije neki vjernik. - Čekajte, čekajte!
Što ste rekli, kad će županijski mrtvozornik doći izvaditi kolac?
To Vam nisam niti spomenuo.
Netko je rekao ovaj tjedan. - To nisam bio ja.
Smijem li ući?
Dobro, ali ništa ne dirajte. To su dokazi.
Ništa na dirajte, jasno!?
Odgovoran sam za ovo i ne želim da viče na mene, zlo mi je od toga.
Halo! - Mogu li razgovarati sa šerifom?
Samo trenutak.
Bobby!
Telefon!
Da. - Ovdje je onaj pisac, šerife.
Ali, danas je nedjelja.
Daj mi ga!
Bok, Bobby, ovdje Hall Baltimore.
Ne mogu se otresti Vaše priče i one nesretne mrtve djevojke.
Doista? - Da, cijelu noć sam je sanjao.
Želim s Vama napisati tu knjigu.
"Kuće za šišmiše" Imate šišmiše? Šišmiši La Grange
Dakle, šerif ste, ali izrađujete i kuće za šišmiše?
Da. A ovo je kuća za ptice.
Potpuno različite stvari.
Na pticama je da ih razlikuju.
Obično pišem o vješticama, ali...
i vampiri su vještice koje piju krv.
Potpuno su različiti!
Ovdje nikada nismo imali,
punokrvnu vješticu, poput onih o kojima pišete, koliko znam.
Mogu pitati i moju sestru, starija je od mene.
Dobrodošli u moj ured! Dođite, sjedite!
Zamislite ovo! "Napisali...
Hall Baltimore i Bobby La Grange." Krasno!
Ili "Hall Baltimore, po ideji Bobby La Grangea."
Kako mislite, "po ideji"? Mogu ponuditi puno više od ideje.
Imam odličan lik. - Koga?
Bobby La Grangea. - Zanimljivo, opišite ga. Slušam Vas.
Nazvao sam ga "Smaknuće vampira".
I razgrabit će ga.
Nije loše. Nastavite.
Ona djevojka, tko je ona? Samo jedna bjegunka?
Ili obična 12-13 godina stara djevojčica,
koja izgleda starija za svoje godine?
Beskućnica, skitnica?
I čemu drveni kolac? - Da, čemu?
Je li njime ubijena?
Ili je kasnije zaboden,
kao posjetnica pravog ubojice?
Vidite, šiljak mu je gladak.
Nema otisaka prstiju.
A uz to, polako je uguran u nju.
Nije zabijen, niti nabijen.
Gotovo kao da je obavljeno nekakvom spravom.
Spravom? - Da.
Odatle naziv "Smaknuće vampira".
Mislim da je ubijena na nekakvoj električnoj stolici...
za vampire.
Sprava za smaknuće, izrađena od vampira za vampire.
To je nešto posve drukčije. Baš me zanima kako bi izgledala.
Pa, mislio sam na to. Napravio sam model.
Spremni? - Spreman!
Što mislite?
Pogledajte ovo!
Sviđa Vam se?
Kako ti mogu pomoći, Hall? - Pozdrav, Sam!
Sjećaš se da si mi rekao, ako budem imao ubojitu ideju, da ćeš mi dati predujam?
Još jedan predujam. - Da, još jedan.
Ne, ne, ubojita ideja podrazumijeva nešto jako sadržajno,
a ne sranja poput "magle na jezeru" ili sličnih gluposti, shvaćaš?
Da, nitko nije slikovit poput tebe, Sam.
Već imam naslov, samo ga čuj: "Smaknuće vampira".
Vampiri, a?
A glavni lik je djevojčica. Ubijena djevojčica.
Prekrasna. - Je, prekrasna je, ali ona je samo dijete.
Ne, ne, mislim, prekrasno je što su je ubili.
No, fabula mora biti razorna, a ne nekakvo pomodarsko sranje.
Reci mi, je li priča završava smaknućem?
To ću razraditi, ali ima neočekivani završetak. - Ima li emocija?
Vagon emocija! Sutra ću ti poslati razrađenu okosnicu.
Ali, trebaš odmah poslati ček Denise, ne šalim se!
Najbolje žurnim internetskim prijenosom sredstava.
Znaš, znaš, jasno mi je da to nije ubojita ideja.
Ali Hall Baltimore, meštar vještičarenja, piše priču o vampirima.
Nije loše! - Uopće nije.
Ako joj kraj bude kako treba. - Bit će.
Ubojit kraj! - Razoran!
Ali, Sam, moraš mi financijski pomoći supruzi.
Zbog toga ovo i radim. U redu? 25000 dolara.
Dobro, znaš što ću? Poslat ću Denise 10000 dolara.
Bolje bi bilo 25. Bio bih ti vrlo zahvalan.
Rekoh, da ću poslati Denise 10000 dolara.
Ali čuj, ujutro trebam okosnicu, ili ću stornirati isplatu.
Sam? - I bez "magle na jezeru"!
"Smaknuće vampira" Hall Baltimore
Po ideji Bobby La Grangea
Noć je bila... vlažna.
Noć je bila... oblačna.
Magla... izmaglica... Izmaglica se spušta...
na jezero Minika... Mini...
na jezero Vanapanuki.
Magla je lebdjela nad jezerom, poput...
nečujnog Virginijinog
sna.
Ne, ovo je bez veze.
Magla nad jezerom, magla nad...
Magla nad jezerom. Samo da mučim Sama.
Spušta se... lebdi
poput suza...
na kitovo dupe? Ne.
Magla nad jezerom bila je oštra poput britve.
Magla nad jezerom podsjeća me na moju prvu ženu.
Vremenom se rasipa. Izgubio sam razum.
A sada i mucam.
Odjednom sam postao crni košarkaš.
Ona... bila je, bila je odjevena u taft...
Tipkam kao košarkaš, kao gej košarkaš iz 60-ih.
Volim kratke hlače.
Puno otkrivaju, ali su udobne. U njima mi je lakše skakati.
Na jezeru nije bilo magle. Da!
Samo izmaglica - magličasta izmaglica
gospođica Misty, izmaglica, gospođice Vicky, gdje si, dušo?
Kći pisca mističnih romana poginula u brodskoj nesreći
Ured šerifa Doline Swann! Pomoćnik šerifa spava... pri telefonu.
Arbus, naš druškan pisac mi je natovario brdo zadaća za obaviti,
ali nije se vratio ovamo, u motel.
Ako ga vidiš, reci mu da ću ga čekati još pola sata.
I to je to, moram ići.
Dobro, šerife.
Zašto ne zaključavaš vrata, Arbus?
Zbog tebe sam ih ostavio otključana, PJ.
Što ti je s dijetom? - Pitao sam se kad ćeš se pojaviti s mojim hamburgerom.
Želiš li se malo kartati? - Jasno, ali kad ćeš mi vratiti dug?
PJ, povuci taj kabel, hoćeš li?! - Dobro!
Kuc - kuc!
Nikad više ne ulazite u mrtvačnicu bez upozorenja!
Srce će mi otkazati. - Žao mi je, ali kucao sam.
Da, Šerif Vas čeka u motelu.
Rekao je: "Bit ću tamo samo još pola sata."
Dobro, hvala!
Duguješ mi 18 dolara, Arbus.
Insnooze. Propopose. Sleepall.
Nightall. Ovaj Vam nije bio na popisu,
ali jako ga volim, i učinkovit je.
Sleepinall. - To mi treba.
Rekli ste da ćemo zajedno raditi na knjizi.
A to će Vas samo uspavati.
I pružiti mi mogućnost sanjati.
Ali, niste pročitati etikete. - Da, jesam.
Tako ćete pisati?! Mislio sam da se gradski pisci
napiju, i pišu u nekoj vrsti transa. - Pijemo mi, pijemo, ali,
tamo je jedina osoba koja može raspetljati ovo ubojstvo.
Znate li kakvog liječnika koji mi može prepisati nešto jače?
Ne mogu to učiniti, ja sam državni službenik.
"Čipka sumraka", Bobby La Grangea.
Koža joj je izgledala poput tek izmetenog svježeg vrhnja,
u svilenom negližeu, kojim me je običavala mamiti.
Zašto ste se vratili?
Pokušavam riješiti zagonetku.
Čekao sam Vas, prijatelju.
Ovdje, pored njezinog groba.
Poslije Vas. - Hvala.
Vi ste Edgar Allan Poe, pa Vas molim da...
K- k-kako Vam mogu pomoći?
Ne uspijevam završiti knjigu.
Jeste li znali da smo Dickens i ja jednom razmatrali
tehniku pisanja knjiga od završetka prema početku.
Koliko obimna treba biti?
40-50 redaka po stranici, najmanje 200 stranica.
Odrednice? - Ljepota.
Ugođaj? - Melankolija.
To je riješeno.
Trebali bi razmotriti refren?
Slažem se. Da, pada mi na um zvonik.
Motiv treba biti kratak. U mom najpoznatijem djelu,
koristio sam dvije riječi koje su se pokazale najboljim refrenom.
"Nikad više".
Poteškoća je nastala iz pretpostavke da su te riječi
zamorne, kad ih izgovara ljudsko biće.
Odmah mi je sinula ideja, o bezumnom stvorenju koje ih je sposobno izgovarati
i sasvim prirodno, pomislio sam na papagaja.
No, ubrzo je zamijenjen gavranom, koji je jednako
sposoban govoriti, ali koji čitav ugođaj čini jezivijim, zlokobnijim,
i neizmjerno više odgovara naglašavanju željenog tona.
Zaslužuje li ovo što sam ispričao, ovu prekrasnu bocu irskog viskija?
Da, naravno. Molim Vas, nastavite.
Dakle, zapitao sam se,
koji od svih sjetnih ugođaja
ljudi smatraju najtragičnijim?
Smrt.
A kada je taj, najtragičniji među svim sjetnim ugođajima
najpoetičniji?
Kada mu je u osnovi naznaka ljepote.
Smrt lijepe djevojke,
neupitno je, najpoetičnija tema na svijetu.
Kao što, bez ikakve sumnje, usne najpodobnije opjevati je,
su čovjeka koji ju je volio.
Dakle, spojio sam ove dvije ideje:
ljubavnika, koji tuguje za svojom voljenom
i gavrana, koji stalno ponavlja riječi "nikad više",
u pjesmi od pukih stotinu stihova.
"Nikad više" zatvara pojedine kitice,
kao ključ sjetnog ugođaja pjesme.
Kako ste se domislili završetku?
Vaša priča je prava tragedija.
Događa se ovdje, u starom hotelu "Chickering."
U gradu je bilo puno djece. Siročadi, bjegunaca, beskućnika.
Prije nego ih se zakon dočepao, pastor Alan Floyd uzeo ih je pod svoju zaštitu.
Bio je dobar čovjek, volio je tu djecu i dobro se brinuo o njima.
Podučavao ih je katekizmu, ljubavi prema Bogu i dobroti.
Pazite što slušate, male uši!
Nebesa su carstvo Svetog Duha, koji nas usrdno voli...
Dogodilo se jedne noći.
Jedno dijete je nestalo. Tada je sve počelo.
Koga nema?
Peter? Gdje je?
Da nije otišao na drugu stranu jezera?
Nikada, nikada ne idite tim ljudima!
To je vrlo važno. Oni su... poput parazita!
Nečisti. Ti demoni s druge strane jezera...
Oni su... oni su zombiji.
Oni su vampiri.
Pazite što činite, male ruke!
Brinuo se o njima, hranio ih je.
I pomazaše ih sokom verbene,
petoprste i jedića.
Pomazaše ih, kako bi ih zaštitio od zla.
Okreni glavu. Hvala!
Baš tako. Evo...
Sve ću napraviti da budeš lijepa i zdrava, zar ne?
A jednog dana ćeš nositi najlon čarape.
Nema sažetka! Čekam! Gdje je kraj?
Gdje li je onaj? - Vratite mi majčinu tablu za zvanje duhova!
Znate li što je ovo? - Što će Vam to?
Domišljatost stvara detektivsku priču,
i čini je zabavnom poput Charlie Chena.
Bobby La Grange je domišljat detektiv.
Nakon Vas, gospodine!
Ovo je tabla za zvanje duhova.
Mi smo vrlo blizu
mrtvima.
A ubojica je, vjerojatno... još uvijek na ovom području.
Bismo li to smjeli raditi u mrtvačnici?
Prigušit ću svjetlo.
Pozdrav!
Poznajemo li te? - Da.
Ti ga pomičeš, mogu to osjetiti. - Ne, nisam ja!
Šuti!
Nj... e.. g... a...
Njega!
Tebe želi.
Dobro! Poznajemo li te?
Ja...
sam... ona.
Ja sam ona.
Što je ovo bilo, Arbus?
Pitajte nju. - Što ćemo je pitati?
Tko te je ubio?
B...
Vi ovo radite, šerife, mogu to osjetiti! - Nisam ja!
Tko te je ubio?
B...
Zla djeca s jezera!
Oni su zli.
A taj momčić Flamingo, na sve njih loše utječe!
On je vampir! Je li tako?
Zbogom!
Idemo, Arbus! Sakrij pištolj.
Ti si zacijelo Kirka. - Baš ta!
Tražim Flaminga. - Ovdje je, otraga.
Kad svod nizak, težak kako poklop tlači,
Duh izmučen stravom drugih čamotinja,...
Obrazovan, zna Baudelaire.
Znam život, čovječe. Znam o čemu je sanjao Baudelaire.
I kad sapet krugom, neba što se mrači,
Tužniji od noći dan sivkasti tinja. ("Spleen", LXXXI; C. Baudelaire)
Nadao sam se da ćeš mi pomoći pronaći nestalu djevojčicu,
ima 12 ili 13 godina.
Ovdje je puno djevojaka.
Znaš, ljudi govore da je ovo ovdje... zlo.
Zabrinjava li te to?
Osvrni se oko sebe. Bi li ti ovo nazvao zlom?
Kakav Mjesec!
Lijep je.
Malo sam zabrinut.
Već je tri dana nismo vidjeli.
Ona je samo dijete o kome se brinem, ali
bojim se da joj se nije nešto dogodilo.
Arbus! Prokletstvo!
Ti?!
Gdje ti je uniforma?
Jesi li ovdje privatno? Što dovraga, radiš ovdje?
Rekao je da se nećete buniti. Dao mi je 20 dolara.
Gospodine suradniče!
Mislio sam da smo tim,
tijekom ove istrage.
Bobby LaGrange ne voli biti prevaren.
Niti kad prave budalu od njega.
Čuveni Flamingo-o-o!
Bože, Bože, Bože!
Ubojica žena.
Arbus, uhiti ovog ubojicu!
On uvijek ovako. Dolazi, pa ode.
Ili je već otišao.
Ovo su pravi ključevi? - Službeni ključevi.
Otvaraju sva vrata. - Zadivljujuće!
Je li ovo ključ zvonika? - Da. - Doista?
Dajte mi taj ključ! Gdje ćete s njim?
Samo ću razgledati. - Što? Želite se gore popeti?!
Čudno! Jučer sam bio ovdje,
i nisam imao problema s bravom. - Jučer?
Možda prošlog tjedna.
Ili? - Možda tjedan prije.
Dopustite mi da pokušam!
Evo. - Hvala!
Koji je to vrag bio?
Jeste li primijetili nešto slično, kad ste bili ovdje?
Nisam bio tamo gore. Ovo mjesto je opsjednuto, zar to ne znate?
Kakav je ovo smrad? - Vrag!
Tamo gore živi Vrag!
Morat ćete se sami boriti s njim! Ja silazim!
Zbogom!
Tko je ovo?
Pođi s nama, tata! Pomozi mi, tata! Pođi s nama, tata!
Pomozi mi, tata! Pomozi mi, tata! Pođi s nama, tata!
Pomozi mi! Pomozi mi, tata!
Pođi s nama, tata! Pomozi mi, tata! Pođi s nama, tata!...
Čujete li?
Jesu li zli?
Ne.
Recite mi tko ju je ubio?
Recite mi!
Jeste li sigurni, da želite znati?
Da, želim saznati istinu! - Bit će posljedica.
Imam li drugog izbora?
Ispričajte mi čitavu priču.
Kako želite, prijatelju moj.
Tamo se dogodilo nešto, što ćete se sramiti zapamtiti.
Drži! - Hvala. Nož je oštar. - Dobro!
Koji je to tajni sastojak?
Pripremit ćemo za svakoga posebnu limunadu.
Evo ti ove dvije. - Odlično!
Ovaj sok smrdi. - Pažljivo.
Porezala si prst.
Evo, uzmi Ellis! Živjela!
Ovo je za tebe.
Pogledaj što sam pronašla.
Čekaj! Oni to piju! - Nemojte piti limunadu, stavio je nešto u nju!
Ne, prestani! - Ali ja volim limunadu!
Virginia! Dobro, dobro. Ne, stanite, mirujte!
Virginia je još uvijek jako, jako glupa.
Svi ćemo piti limunadu, ukusna je i slatka. Probaj je!
Stoj! Stani, stani ovdje! - Pustite je!
I tad je donio sudbonosnu odluku.
Da dječje duše ne bi bile osuđene na prokletstvo kao vampiri,
stavio je sedativ u limunadu, i prerezao im grla.
Moramo ga zaustaviti! Hajde!
Učinite nešto!
Smrt ili ljepota.
Jedna djevojčica se pokušala spasiti.
Virginia!
Igraš našu omiljenu igru?
Pronaći ću te!
Imam te!
Virginia!
O, ne! - Virginia!
Jedan put k Bogu...
Samo je jedan... jedan put k Bogu,...
Oče naš koji jesi na Nebesima!
Sveti se ime Tvoje, dođi kraljevstvo Tvoje...
Imam te!
To čudovište ju je uhvatilo i okovalo u kripti.
Ne!
Prestani vrištati!
Rekao sam ti, Gospod želi da šutiš!
Baš tako! Vrišti koliko želiš.
Čak te ni Bog sada ne može čuti.
Samo je jedan... jedan put k Bogu,...
Jedan je, jedan put k Bogu, samo je jedan...
U ime Isusovo.
Bila je nevjerojatno lijepa. Volio sam je.
Ne poput Virginije koji živi i diše,
nego kao Virginiju iz sna.
Vidite li...
dragi prijatelju?
Bila je moja mala rođakinja.
Moja ljubljena žena.
Zvala se Virginia.
Ali, dao sam joj mnoga imena.
Lenore.
Berenice.
Lady Ligeia. Madeline Usher.
Annabel Lee.
Eleonora.
Gospodine pišče suradniče! Otvorite vrata! Probudite se!
Probudite se!
Otvorite vrata! - Evo, idem.
Jeste li vidjeli ovo? - Što?
Pretplaćen sam na tjednik za pisce "Writters Weekly".
I upravo sam pročitao!
Uzeli ste predujam od 10000 dolara za "Smaknuće vampira".
Ne, ne! To je bio novac od starijih izdanja.
A taj novac je već upućen mojoj ženi. To je neka greška.
Ali, razmišljao sam. Sviđa mi se
"Smaknuće vampira"
Halla Baltimorea i Bobby LaGrangea.
Odmah mi dajte mojih 5000 dolara!
Ništa od podjele novca, dok ne napišemo knjigu.
Moramo je završiti. - Završiti?!
Na kraju se otkrije tko je počinitelj! Kao i u svakom romanu ovakve vrste.
Dopustite mi da se probudim. - Otkrije se počinitelj.
Dobro! - Što Vam je?
Izgubit ćete najveću prednost! - Koja je to?
Bobby LaGrange, detektiv!
Trebate puno više iskoristiti Bobby LaGrangea u ovoj priči
jer on sam može razriješiti zločin!
Jasno je, da je ovo djelo serijskog ubojice!
Nekoga, tko želi ušutkati djevojke s druge strane jezera,
jer su mu spržile bolesni um!
Spržile ga nekakvim psihičkim hokus-pokus stanjem,
jer su proklete zle kurve, kakve jesu.
Eto, to mu se vrti bolesnim umom.
To mislite, Bobby? Da su one... zle kurve?
Tko? - Te djevojke.
Da, sranje!
Sve su zapele u magiji, štuju smrti i... seks.
A što Vi mislite?
O ne, nemojte... Ne, ne!
Nije Bobby LaGrange. Oni su!
Te kurve s druge strane jezera koje štuju Vraga!
Da, sranje! Sve su zapele u magiji, štuju smrti i seks.
Bile su previše drske za svoje vlastito dobro.
Znate li, da im u bijelim tijelima prebiva Vrag?
Mali užitak o kome ne možete prestati razmišljati.
Nisam ja! - Nisam ja!
One su! - One su!
Vražje tijelo.
Spasio sam im duše!
Vi.
Da se nisi usudio suditi mi! - ...suditi mi...
Ne sudi mi! Reci glasno!
O, Gospodaru... - Oprosti mi...
Oprosti mi što sam tražio zadovoljstvo izvan Tvoje crkve!
Ne tjeraj me daleko od Tvojeg Duha! Ne odvajaj me od svog svjetla! Oprosti mi!
Možda se prljavština nije uvukla u srce,
i prekrila sve ostalo.
Zauvijek mrtva... - Ubojito! Ubojito!
Vrti mi se u glavi.
Ne mogu ni pogledati niz liticu, bez da drhtim. Pogledajte!
Niz ovu malu liticu?
Čekajte, čekajte, čekajte!
Biste li se usudili nastaviti? - O čemu to govorite? Ispričajte mi završetak.
Ako sada ne prestanete, svaka riječ
koja će poteći iz Vašeg pera, neće biti fikcija.
Vi. Vi ste završetak za kojim tragate.
Kako bih mogao prestati sada, tako blizu kraja?
Onda je vrijeme da se suočite s istinom.
Da biste završili priču. Ne postoji drugi način.
Tako se sramim! Trebao sam otići. To je moja djevojčica.
To mi je kći. Otišla je s prijateljima.
Mislio sam da su to male brodice,...
dječje brodice, nisam znao da je riječ o gliserima.
Mogao sam otići. Ali bio sam previše pijan da bi se probudio na vrijeme.
Bio sam s jednom ženom.
Tako se sramim!
Mogao sam otići, namjestio sam alarm.
Ali na krivo vrijeme, pa nije zvonio.
Mogao sam biti tamo, ali...
Da sam bio tamo, možda ona...
Tako se sramim!
Možda, da sam bio tamo, ona ne bi...
Trebao sam biti tamo...
Trebao sam otići.
Taj mali duh nam je zajednički, prijatelju.
Naš rad mora biti grob koji pripremamo za njen vječni počinak.
KRIV
O, Bože!
Pomozi mi! Pomozi mi, tata!
Ubojito! Opravdao si moja očekivanja.
Jako sadržajno, kažem ti!
Misliš, Sam? - Da.
Hall Baltimore više nije "meštar od vradžbina".
Nikad više.
Hall Baltimoreov roman "Smaknuće vampira"
prodan je u 30000 primjeraka, što i nije loš rezultat.
Samoubojstvo Bobby LaGgrangea, u konačnici je povezano
s tri preostala "ubojstva drvenim kolcem",
kao i s ubojstvom njegovog pomoćnika, Arbusa.
Denise Baltimore nikada nije prodala Hallovu rijetku kopiju
"Vlati trave" Walt Whitmana.
Još uvijek su u braku.
Flaminga više nitko nikada nije vidio.
I Z M E Đ U
Prijevod i obrada: Lilien
Preuzeto sa www.titlovi.com