O Amerika...
Voleo bih da vam mogu reći da je ovo još Amerika.
Ali shvatio sam da ne postoji država bez ljudi.
A ovde nema ljudi.
Ne prijatelji moji, ovo su sada Sjedinjene Države Zombielanda.
Iznenaðujuće je koliko brzo stvari mogu da preðu sa lošeg u potpuno sranje.
Zašto sam ja živ dok su se svi oko mene pretvorili u meso?
Zbog mog popisa pravila.
Prvo pravilo za preživljavanje u zemlji zombija:
Pravilo 1: KARDIO
Kada je virus udario, iz očitih razloga,
prvi koji su stradali bili su debeljuškasti.
Jadni debeli gad.
No kako su se zaraza i haos širili, nije bilo dovoljno biti samo brz na nogama.
Morali ste da nabavite oružje i da naučite kako se koristi.
Što me dovodi do drugog pravila:
DVOSTRUKI PUCANJ
U trenucima kada niste sigurni jesu li mrtvi zaista mrtvi mrtvi.
Nemojte štedeti na mecima.
Mislim, još jedan čist pogodak u glavu.
I ova gospoða bi izbegla to da postane ljudski happy meal.
Mogla, trebala, morala...
Uskoro su zombiji postali pametniji.
Nekako su mogli da namirišu kada ste najranjiviji.
Zar ne mogu da serem na miru?
Ne dajte da vas uhvate spuštenih pantalona.
Pravilo 3: ČUVAJTE SE U KUPATILIMA
Kako su zombiji postajali brojniji od ljudi.
Tada ste morali da presečete sve emocionalne veze.
Ako su devojčice iz vašeg komšiluka sada sjebana mala čudovišta.
Možda je vreme da prestanete da ih vozite u školu.
Morate se usredsrediti na sopstveni opstanak.
Što vodi do pravila broj četiri.
Veoma važno.
POJASEVI Vežite pojaseve.
Biće to nezgodna vožnja.
Taj tip dole.
To sam ja.
Nalazim se u Garlandu u Texasu. Možda izgleda kao da su ga zombiji uništili
ali u stvari takav je Garland.
Mesecima nakon što je nulti pacijent zagrizao
zaraženi hamburger na benzijskoj stanici.
Nakon samo dva meseca ja sam možda jedina ne hanibalska nakaza u zemlji.
Možda izgleda neverovatno da sam ja preživeli,
sa svojim fobijama i sindromom nadraženih creva.
Ali imam prednost jer nikad nisam imao prijatelje ili bliske roðake.
Preživio sam zato što igram na sigurno i poštujem pravila.
Moja pravila.
Sranje.
Pravilo 1: KARDIO
Naravno.
Pravilo 4: POJASEVI
Majku ti...
Pravilo 2: DVOSTRUKI PUCANJ
Sa vedrije strane, pronašao sam mesto gde mogu ići na veliku nuždu.
Još jedno pravilo za preživljavanje u zemlji zombija,
Pravilo 7: PUTUJ LAGANO
Ne mislim samo na prtljag.
Uvek sam bio sam.
Izbegavao sam ljude kao da su zombiji čak i pre nego su bili zombiji.
Sada kada su svi zombiji.
Nekako mi ljudi nedostaju.
I tako putujem iz studentskog doma u Austinu u Texasu,
u Columbus u Ohiu, gde, nadam se, su mi roditelji još živi.
Iako nikada nismo bili bliski, bilo bi lepo videti poznato lice.
Ili bilo koje lice kome ne kaplje krv iz usta, ili meso viri izmeðu zubi.
Hvala.
Šta tražiš? PROVERI ZADNJE SEDIŠTE
- Ništa, samo, imam popis. - Nikog tamo nema osim moje vojničke torbe.
- Kako se zoveš? - Stani.
Bez imena, nećemo se previše sprijateljiti.
Skoro si prevrnuo alkohol nožem.
U redu je, ne moraš. - Dakle, gde si krenuo?
Columbus, ti?
Tallahassee.
Još? - Ne, jedna za mene.
Jedna i dosta, uvek kažem. Rekao sam jednom.
Znaš...
Tallahassee i Columbus su prema istoku.
- Pa? - Pa.
Tallahasse želiš li da se držimo zajedno? Bar neko vreme?
Ovako ćemo, Columbus.
Sa mnom se nije lako slagati i osećam da si pičkica, pa...
Dajem ovoj vezi otprilike do Texarkane.
Stvarno? Odvešćeš me do Texarkane?
Baš si živahan pederčić, jel da.
Mogao bi se vezati, zbog sigurnosti.
Već vidim da ćeš mi ići na živce.
Iako uparivanje nije bilo moj stil.
Pretpostavljao sam da ću biti sigurniji sa Tallahasseejem.
Vidite, on se bavio poslom razvaljivanja i...
Posao je dobar.
Ali ubrzo je postalo očigledno da ima jednu slabost.
Šta radimo ovde? - Bacićemo pogled,
to je ðavolji Hostessov kamion. - Da, to vidim Hostessov kamion.
Pa šta? - Dobro bi mi došla Twinkie.
Ideš? - Da, samo trenutak.
- Zajebavaš me? - Ne.
Pravilo 18: RAZGIBAJ SE
I ti bi trebalo da se razgibaš, pogotovo ako ćemo niz tu strminu, veoma je važno.
Ne verujem baš. Jesi li ikada video da se
lav razgibava pre nego što sredi gazelu?
Sno Balls? - Da.
Sno Balls!
Gde su jebeni Twinkieji?! - Ja volim Sno Balls.
Mrzim kokos, ne ukus već konzistentnost.
Sveže su.
Ovo sa Twinkiejima nije gotovo.
Možda nije zgodno, ali...
Moram na veliku nuždu.
- Stvarno? - Stvarno.
Znam, opet, tako brzo. Šta da kažem,
imam slučaj hroničnog problema.
Istina je, uvek sam bio fobičan.
Mnoge stvari su me uznemiravale.
Otisci na wc daskama ili Deda Mrazovi u robnim kućama.
Biti sam sa bebom.
Ali ono čega se bojim više od svega, da, čak i više nego zombija.
Jebenih klovnova.
Kada vas je strah svega šta je tamo.
Prestanete da idete tamo.
Upravo se to dogodilo meni pre Zombielanda.
Petak veče, treća nedelja za redom u kući.
World of Warcraft.
Kosi toranj kutija od pizza.
Code Red Mountain Dew.
Ponos - nigde.
Dostojanstvo - odavno nestalo.
Nevinost - potpuno opravdano računam na nju.
Celi svoj život, jedino što sam želeo je da pronaðem devojku.
Da se zaljubim, da je dovedem kući da upozna moje.
A opet, budući da su moji paranoično izolovani kao ja.
Možda bi ta devojka mogla da me odvede kući kod njenih.
Tada bih konačno bio član hladne funkcionalne porodice.
408?!
Molim vas ima li koga?! Molim vas hitno je!
Obično ne otključavam vrata na zvukove panike.
Ali moja komšinica iz 406 je nenormalno zgodna.
Hvala ti, hvala ti!
Drago mi je.
Izvoli.
- Mountain Dew? - Da, Code Red.
A evo i Golden Grounds.
U najlonskoj kesici ostaju hrskavi.
Reci mi šta se dogodilo.
Bio je beskućnik.
I bolestan.
Išla sam kući iz bara, razgovarala sam na mobilni i...
Odjednom je sprintao prema meni.
Mislim, nije trčao, već sprintao.
Mislila sam da možda beži od nekog, ili za nekim.
Poslednje što sam videla je da je još bio tamo napolju i ludovao.
Droga možda?
Nisam ti rekla najgori deo.
Da?
Pokušao je da me ugrize.
U pravu si. To je najgori deo.
Izvini. Samo, tako sam uplašena.
Ne, ne, treba da si uplašena, beskućnik je pokušao da te pojede.
To je pravi razlog za strah, razumni strah.
Ja se plašim stvari koje uopšte nemaju smisla.
Recimo klovna, sa crvenim nosevima. Ili krpe kojima se brišu stolovi.
Stvarno?
Poenta je da sam tu za tebe, dobro?
I dok si god uz mene ne napuštam ovaj stan.
Smem li da sklopim oči na trenutak? - Naravno.
Hvala ti.
Na stranu bolesni hanibal beskućnik, živim svoj san.
Ceo život sam želeo da prebacim devojci kosu preko uha.
- Laku noć. - Laku noć.
Bože moj.
Jesi li dobro?
U redu, u redu, u redu!
Šta to radiš?
Ne približavaj se 406, ne želim da ti naudim ali...
Sranje.
Bože moj, tako mi je žao!
Vidite, ne možete nikome da verujete.
Po prvi put pustim devojku u svoj život i ona pokuša da me pojede.
Molim te.
Slušaj me.
Zbog starih vremena.
Ako si unutra.
Samo si bolesna, u redu?
To je bio moj prvi dodir sa kugom XXI veka.
Sećate se kravljeg ludila?
Luda krava je postala luda osoba je postala ludi zombi.
To je brzo delujući virus od kog dobijete natekli mozak, besnu groznicu.
Učini vas punim mržnje, nasilnim.
I od kog dobijete veliku želju za grickalicama.
Dobro, ti upravljaj ja guram.
U redu.
Čuo sam da postoji mesto nedirnuto ovim sranjem.
- Na istoku? - Da, jesi li ti čuo isto?
Na zapadu čujemo da je na istoku, na istoku kažu da je na zapadu.
Sve su to samo gluposti.
To ti je kao da pingvin na severnom polu
čuje da je na južnom polu veoma lepo u ovo doba godine.
Nema pingvina na severnom polu.
Želiš li da osetiš koliko jako mogu da udarim?
Šta kažeš?
Kad sam poslednji put polagao cevi?
Kad si poslednji put vidio 20 nožnih prstiju?
Stavio Percya u krevetić? - Ko je Percy?
Oblepio ormar tapetama? Dodao umak?
Petama dotaknuo Isusa? - Vodio ljubav?
Pa...
Samo seks.
Pre tri nedelje, u napuštenom Fed Ex kamionu.
Ne seri.
Ne, ne...
Ja sam išao na istok, ona na zapad.
Sklonili smo se u kamion.
Bio je pun neisporučenih paketa. - Kako se zvala?
Beverly.
Beverly Hills. - Kuče jedno.
- A ti? - Ja?
Ja...
Aj jaj jaj.
Bože, da ti se zgadi.
Čini te tužnim, čini te...
Tera te misliš možeš li da se vratiš kada stvari nisu bile kao sada.
Bio bi u dvorištu, znaš, pokušavao bi da uloviš leptire.
A umesto toga, ovo.
Mislim čini te... - Gladnim.
- Zabrinut sam za tebe. - Slušaj, šta god da te čeka u Columubusu
obećavam ti da nije nimalo lepše od
naše prijateljice ovde koja uživa u svom ljudskom sendviču.
Tallahassee je imao bolestan smisao za humor kad su zombiji bili u pitanju.
Zombiji nisu baš ni malo umiljati, ali on ih je stvarno mrzio.
U stvari, jedino čime je bio više opsednut od ubijanja zombija je pronalaženje Twinkieja.
Nešto u vezi Twinkieja podsećalo ga je na ne tako davno vreme.
Kada su stvari bile jednostavne, a ne tako jebeno psihološke.
Kao da ako ukusi tu utešnu poslasticu iz detinjstva...
Svet će ponovno postati nevin i sve će se vratiti u normalu.
Tragaš za zlatom?
Isuse.
Ti si opasan čovek.
Rizikovaćeš naše živote zbog Twinkieja?
U toj prodavnici nalazi se kutija Twinkieja.
I to ne bilo koja kutija Twinkieja.
Poslednja kutija Twinkieja u kojoj će iko uživati u celom svemiru.
Verovao ili ne, Twinkieji imaju rok trajanja.
Zato uskoro, životni izvor
Twinkieja će se isprazniti.
Vreme je da poludimo ili zaćutimo.
Kada Tallahassee krene na zombija...
Postavlja standarde za "ne zajebavaj se sa njim".
Nema straha, ništa šta da izgubi.
Šta da kažem, kao umetnost.
Imaš lepa usta!
Ne udaraj! Ne udaraj!
Udari!
Hvala. - Duguješ mi.
Neverovatan si. - Znam.
Twinkie, Twinkie, Twinkie...
Doði momčino, skratićemo samo malo vrhove.
Ovi momci su se stvarno zapustili.
I tako su debeli.
Mislim da bismo verovatno trebali da nastavimo.
Jedino o čemu sam mogao da razmišljam bilo je: "Kolike su šanse?"
Još jedna žena za oženiti i odvesti kući svojima.
Doðite brzo.
Nečije uho je u opasnosti da se kosa prebaci preko njega.
Stićiću te.
Pravilo 22: KADA SUMNJAŠ, ZNAJ GDE TI JE IZLAZ
Sestre su, mlaða je ugrizena.
Ponašaj se normalno, nemoj da je izludiš.
Columbus, Wichita, Little Rock.
Napravio si sve ovo zbog Twinkieja?
Ne, ne, on je. Ja sam samo kao Sancho Panza.
Mislim da joj nije ostalo dugo. - Znam, zna i ona to.
Samo tražimo izlaz.
Ne, ne, ona je samo devojčica.
Ne govorite o meni kao da nisam ovde.
Znam da si jako bolesna.
Ali tvoja sestra želi da... - Nije njena odluka.
Moja je.
Obećala sam joj.
Već smo se oprostile, ali nisam imala oružje.
Ne znamo da ne postoji lek... - Nemaš muda!
Daj njemu pušku.
Čekaj.
Ja ću to da učinim.
Volim te. - I ja tebe.
- Treba li ti pomoć? - Kad si već spomenuo.
Uzećemo vaše oružje, ključeve od auta, municiju.
I ako imate, žvakaće bez šećera.
Koji kurac?
Zašto ovo radite?
Bolje da vi pogrešite i poverujete nama, nego da mi pogrešimo i verujemo vama.
Naravno, prva normalna cura se pojavi nakon hiljadu milja,
učini da se osećam kao idiot, ukrade moju dvocevku
i kaže da se meni ne može verovati.
- Bravo genije. - Ti si joj dao pušku.
Kako su oni momci glupi.
Izbegavaj ogledalo sujete.
Opusti se, ja sam upravo prošla kao zombi.
Šta bih dala za... - Ne govori T-U-Š.
Samo da stignemo gde smo krenule.
- Misliš li da je istina? - Šta to?
- Ono o Pacific Playland? - Potpuno bez zombija.
Jedino mesto zapadno od Wacoa.
Veruj mi.
On je na jednom od onih Tour de France bicikala.
Njegova pedala, a zombijeva glava je uhvaćena u brzini.
Znaš, sa lancem, samo se vrti.
Jako cool, ali...
Zombie ubica nedelje? Ne bih rekao.
Video sam tog graðevinca, ne serem.
On je na valjku, a zombi padne ispred njega.
Jesi li ikada motao pastu za zube od dna?
Da, uvek je tako motam.
Da, pa, Zombijeva glava je poklopac.
Jesi li ti jedan od onih koji želi da uništi tuðe priče?
Ne.
Poznavao sam tipa puno goreg u tome od mene.
Pokušajmo samo da pronaðemo taj auto.
Što me podseti? Nikad nisam imao ovakve glavobolje dok ti nisi naišao.
Radi šta hoćeš čoveku, ali se ne zajebavaj sa njegovim Cadillacom.
- Evo zgodan mini kombi. - Vidiš, baš je zgodan.
To je predivan kombi.
Tallahassee čvrsto veruje da se moraš izduvati u Zombielandu
inače ćeš da izgubiš ono razuma što ti je ostalo.
Ako ga to čini sreććnim i sprečava da upotrebi onu šipku na meni.
Onda kažem, samo poludi.
Želim svoj caddy natrag!
Glupe male kučke!
Mislim da sam nešto istegnuo.
Misliš li da smo nas dvojica dovoljno pametni da smislimo onakvu prevaru?
Oklevaš.
Je li bolje biti pametan ili srećan?
Vidi šta imamo ovde.
Hajde.
- Lepo. - Pomiriši prst.
Pravilo 31: PROVERI ZADNJE SEDIŠTE
Hvala Bogu na seljačinama!
Ovo je veoma velika kamionet.
A ovo su veoma velike puške.
Ne žuri se.
Znaš kako se kažu, onaj ko traži osvetu treba da iskopa dva groba.
Da, dva groba, jedan za veliko pile, a jedan za malo pile.
Jezivo si srećan.
Zašto ne zaboravimo one cure i ne krenemo kući?
Želiš li da razgovaraš o kući?
Za mene kući je bilo štene koje se zvalo Buck.
Najslaði pas ikad.
Uz sve te jebene zombije.
Izgubio sam ga, a ne mogu da ga vratim tako da...
Tražim novu kuću.
Suta možda...
Kupanje go u reci Yellowstone.
Njihanje sa lustera u Playboyevoj palati.
Ali danas, Vortex 6 litreni V8.
Kutija puna metaka sa šupljim vrhom, i ako Bog da, GD Twinkie.
Moraš uživati u sitnicama.
Ne volim da odavajem priznanje nekome ko izgleda kao Yosemite Sam.
Ali zapisaću to.
Pravilo 32: UŽIVAJ U SITNICAMA
Poznavajući njih, to je zamka.
Čekaj ovde, dovezi se dole ako dam znak.
Nećeš ih valjda upucati?
Samo ako one pucaju na mene.
Nadam se da će pucaju na mene.
Izgleda kao da su ga napustili.
Verovatno su krenule na zapad.
Vozi polako, drži oči otvorene.
Iza su zar ne? - Samo ja.
Stvarno mi je žao, bila je kao tigar.
Uzela te za taoca dvanaestogodišnjakinja?
Devojčice sazrevaju brže od dečaka. Naprednija je nego ja u to doba.
12 je novi 20. Pušku molim.
Kao da bi je ikad upotrijebila.
Nemoj da me ubiješ mojim vlastitim oružjem!
Sve te nasilne video igre.
Hvala. Sada svirni.
- Šta? - Svirni!
To ti je sestra, ono je moja puška, zdravo.
Koma.
Izaði iz vozila.
Ti ćeš se voziti napred.
Nekako mi se sviða ova devojka.
Nije tipična zgodna umišljena kučka.
Čak i pre Zombielanda, Wichita je muljala tipove poput nas.
- Šta tražiš? - Verenički prsten.
Skinula sam ga da bih sipala goriva, mislila sam da sam ga stavila u torbicu
ali valjda je ispao.
Kasnim na let i... - Slušaj, ja ću naći prsten i poslaću ti ga.
- Daću ti nagradu. - Ne budali.
3000 $. Vredi više od mog auta.
Samo mi daj tvoj broj.
Ja ću ga naći. Smesta ću ga potražiti.
Nemam ništa drugo da radim.
I ja sam bio veren.
Ali sada sam sam.
Ćao.
Nadam se da ćeš stići na let.
Znam da je ovde negde.
Otišla je na avion, to je najbolje.
Nazvaću te.
Pronašla si moj prsten.
Hvala, svuda sam ga tražio.
- Tvoj prsten? - Od drugarice.
Poslaću joj ga. - Dobijam li nagradu?
40, 60, 80, 400.
To je to, cela blagajna.
Nekoga si veoma usrećila.
I ti.
Lepo.
Koliko ih je ostalo?
Da vidim.
Dovoljno da stignemo do Kalifornije.
Jednog dana i ja želim ovakav prsten.
Za nisku cenu od 30 $, prodato.
Neverovatno dokle možete stići sa malo lažnog nakita i stavom bandita.
Valjda smo srećni što nas nisu ostavile uz put.
Hvala Wichita, hvala Little Rock.
Jebemu sve, dosta! Progone nas proždrljive nakaze!
Nemamo dovoljno problema?
Ukrale su mi hummer, imamo problema sa poverenjem.
Prebolite to!
Zar ne možemo samo jebeno da se vozimo i igramo "ja vidim" ili neko sranje
na 2 sata kao četvero normalnih amerikanaca?
Jebeš mene!
Znam.
Da ja budem taj koji je zreo.
Dobro.
Dakle, gde idete?
Pacific Playland.
- Zabavni park? - Izvan L.A.?
Da, išle smo tamo kao deca.
To mesto je totalna razvaljeno.
Razvaljuje um, tako je zabavno.
Dobra zabava za celu porodicu.
Da, i ja sam išao kao mali. Sada se verovatno računa kao van sezone.
- Jeste li čuli, tamo nema zombija. - Da, čuli smo.
Znaš šta, možda te neću upucati ali i dalje me veoma ljutiš.
Zato neću da se igram sa tobom u Pacific Playlandu.
- Bez brige, prirasće ti uz srce. - Stvarno?
- Ne, postaje gore. - U redu.
A da igramo igru tišine, krećemo sad.
Hteo sam da te pitam, jeste li čule nešto o Columbusu u Ohiu?
- Ne znaš da igraš igru tišine? - Izvini.
Ne? Pa igraju je u Columbusu u Ohiu.
Pravi grad duhova, spaljen do temelja.
Ti si iz Columbusa?
Žao mi je, nisam shvatila.
Nisam siguran šta je tragičnije.
To što nemam porodicu ili saznanje da uopšte nisam ni imao porodicu.
Kako god bilo, ne mogu da se pretvaram da ću ono što tražim naći odlaskom kući.
Nemam kuće.
Možemo te povesti.
Možeš da ideš sam da pogledaš, ili da se smestiš negde drugde.
Mogao sam da vidim da je znala kako se osećam.
Svi smo bili siročad u zemlji zombija.
Znam da je ovo sa zabavnim parkom ludost.
Ali...
Toliko dugo je prošlo od kad je bila dete.
Da. Teško je odrastati u zemlji zombija.
Teško je odrastati.
Tamo, možeš da uzmeš taj kamionet.
Pa...
Nadam se da ćeš pronaći koga već tražiš.
I nemoj da je pustiš, kada je naðeš.
Ne samo zato što nisam imao gde.
Već zato što je u tom trenutku postalo jasno.
Gde god ova devojka bila, tamo želim ja da bidem.
Moraćemo da stanemo uskoro, osećam se skučeno.
Želimo vaše perle. Da, to će ići.
- Dobro, ali kog ðavola radimo? - Samo mu ugodi, veruj mi.
Čekajte.
Ko želi prvi?
Stvarno sam želeo da impresioniram Wicihitu.
Ali to bi bilo direktno kršenje pravila 17.
Možda najvažnijeg pravila:
NE BUDI JUNAK
Ti preuzmi ovo.
Nema problema.
Šta mislite, Zombi ubistvo nedelje?
Blizu ali nema nagrade.
Zombi ubistvo nedelje ide sestri Cynthiji Nickerbacker.
Jadni spljošteni gad.
- Parfem? - Šta?
Je li to parfem?
- Kolonjska. - Mislim...
Lancome Magnific. - Daj malo glasnije.
Mislim da te nisu čuli u Santa Feu.
Ouuu, Bože.
Razmišljaš o jebanju Wichite.
Hej, želja odobrena, poslednja 24h ona jebe nas obojicu.
Srećno sad petunia.
U redu.
Započeću svoje trodelno izvinjenje tako što mislim da si predivan čovek...
Samo da znaš, prebijao sam za mnogo manje od toga.
- Siguran sam. - Dobićeš, 45% snage.
Hvala.
Hajde, razbij još jednu.
Lepo.
Zar nije dobar osećaj?
Ponekad je Tallahassee u pravu. Moraš da uživaš u sitnicama.
Makar to značilo uništavanje veoma puno sitnica.
Osećam parfem.
- Ne znaš ko je Willie Nelson? - Ne.
- Willie Nelson? - Da, ne znam.
Brijem se svako jutro, ali ponekad, oko 16:30 osetim nešto.
Mislim da se zove "senka u 17h" ali ponekad je dobijem prerano.
Na autoputu možeš da ideš do 130, ali ne želiš da ideš preko 160.
Ne želiš da ideš preko 40.
Ne brini se o mrtvim tačkama. One su za druge vozače.
Kao da nikad nisam vozila...
Nikad se ne vežuješ ili samo na dugim putovanjima?
Zombiji su svuda, mislim da su mi pojasevi najmanja briga.
Da, ali ne, nije.
Poznata je samo kada je Hannah Montana, kada nosi periku.
Dobro. Tako je.
Dakle...
Nekako je oslobaðajuće.
Znam.
Po prvi put, posle dugo vremena, zabavljali smo se.
Iako smo imali različite strategije preživljavanja,
odlučili smo da ostanemo zajedno do Pacific Playlanda.
Mislim da je nedostatak sna broj jedan zdravstveni problem u Americi.
Sada mislim da je broj dva.
- Broj dva. - Slatko.
Samo kažem, mislim da bi trebalo da naðemo mesto da prespavamo.
Imam ideju.
U Hollywoodu smo, spavajmo sa stilom.
Zgrabi kartu.
Idemo.
Požuri.
Izgleda da svi koji su ikada bili na filmu žive u ovom kvartu.
Šta tačni misliš da radimo na 90210?
Nekako sam zamišljala da Tom Cruise živi na lepšem mestu.
B lista u poreðenju sa onim šta imam na umu.
Idemo na sami vrh A liste. - Ko?
Videćete.
- Ko je veliki BM? - Nije Bob Marley.
Ovo mesto je neverovatno.
Dame i godspodo, dobrodošli u Mansion de Murray.
- Bill Murray. - Nema šanse.
Ovaj tip ima direktnu vezu sa mojim humorom.
Čekaj. Ko je Bill Murray?
Nikad nisam pre udario dete.
To je kao da pitaš ko je Ghandi.
- Ko je Ghandi? - 12 joj je.
- Nema Twinkieja. - Sranje!
Vidiš, rekla sam da je trebalo da idemo kod Russela Crowea, niko me ne sluša.
Smanjite glasove, bar dok ne budemo sigurni da smo sami.
Tallahassee, Wichita, idite tamo. Little Rock, ovamo.
Zašto sam ja zaglavio sa njom?
Izgleda da nema kraja.
Doði.
Ima svoj bioskop?
Naučiću te nešto o Billu Murrayu.
Kralj je ovde spavao.
Svaka čast na krevetu.
Premekan za mene.
Ovo je uzbudljivo, saznaćeš kako ga zovu.
Isterivač duhova.
Prilično je zarazno.
Pomozi mi sa čizmama.
U redu, sam ću.
Bill Murray ti si zombi?
Gorim!
Nisi zombi, govoriš...
Dobro si. - Ðavola jesam!
Žao mi je, nisam znala da ste to vi vi.
Jesi li, šta je sa opremom?
To je da se uklopim.
Zombiji ne napadaju druge zombije.
Prijatelj šminker, pokazao mi je kako da ovo napravim.
Kukuruzni škrob, bobice, malo slatkog korena za dame.
Pristaje mom životnom stilu. Volim da izaðem i da radim stvari.
Baš sam odigrao 9 rupa na rivijeri.
Samo sam se prošetao, nikog nema.
Jebamu sve, Bill Jebeni Murray!
Morao sam to da izbacim, nisam mislio da psujem.
Ovo je tako nadrealno, sigurno vam to stalno govore.
Možda ne u poslednje vreme ali ja sam vaš veliki ljubitelj.
Gledao sam sve vaše filmove milion puta,
čak volim i vaše dramatične uloge.
Jenostavno sve.
Šest ljudi ostalo na svetu a jedan od njih je Bill Jebeni Murray!
Znam da vam to nije srednje ime, ali gledam vas od kad mogu masturbirati.
Mislim, nije da je to povezano.
Zato to radimo.
Volim te Bille, volim te.
Hvala.
Hvala tebi.
Buljiš u mene, to je perika.
Žao mi je, ali izgledate kao Eddie Van Halen.
- Upravo sam ga video. - Stvarno?
Gde? - U Hollywood Bowlu.
Kako je bilo? - Pa, on je zombi.
Šta kažete na malo gostoprimstvo sa zapadne obale?
Da vam donesem nešto? Šta biste voleli?
Glatko, zar ne?
Požurite, požurite, na plafon je, sredite ga.
- Zapali ga Ray! - Vidimo se na drugoj strani Pete.
Tako je odvratan.
35 stopa dugačak, težak otprilike 270 kg.
To je veliki Twinkie.
Tvoja sestra je sama zar ne? Nema neku vezu na daljinu?
- Ne. - U redu. Dobro.
A ako bi imala svoj tip, ako postoj tip.
Kakav bi bio?
- Nekako pada na loše momke. - Stvarno?
- Dakle Columbus je plašljiv? - Da, kao mali zeka.
Srediću ga.
Gledajte ovo.
U redu je, sredio sam ga.
Tako kažete zdravo u tvom kraju?
Bože moj, ne mogu da verujem da sam upucao Billa Murraya.
- Gospodine Murray? - Sada samo Bill.
Mislim da ovo ne možemo da zašijemo.
Još je nežno.
Mislite li da možete da se izvučete?
Ne.
Ako vam išta znači sada, tako mi je žao.
Bilo je instinktivno.
Moja greška, nikad nisam dobro izvodio šale.
Žalite li za nečim?
Možda zbog Garfielda.
Žao mi je, ali sredi me.
Ali je ipak tužno.
Izvinite.
Samo sekundu.
Dvocevka.
U redu.
Tri, dva, jedan.
Želite li bombone?
Besplatan parking, što je igrom slučaja najbolja stvar u zemlji zombija.
Najbolja stvar u Z-zemlji, nema ažuriranja Facebook statusa.
Rod Curtis se nabrijava za petak.
Koga briga. - Najbolja stvar je,
nema više puštanja vode, epsko.
A najgora stvar u Z-zemlji?
Osim činjenice da sam ubio Billa Murraya?
To je lako, gubitak Bucka.
Njegovo štene.
Nikad nisam mislio da mogu voleti ništa poput Bucka.
Od dana kad se rodio, jednostavno sam poludeo.
Žao mi je.
Bili smo kao dva zrna graška.
Imao je moju ličnost, moj osmeh, moj apetit.
Osmeh? I tada mi je sinulo.
Bio sam tako zbunjen da mi je trebalo ovoliko dugo.
Meni sa najboljim kardio funkcijama u poslu da shvatim
da ne bežim samo ja od nečega.
Napravio sam ovaj novčanik izolir trakom.
Uzmi čoveku sina i više zaista nema šta da izgubi.
Nisam tako plakao od Titanica.
Zdravo.
Savet?
Lagano izdahni i povuci okidač.
- Ne teraj me da pijem sama. - U redu.
1997. Georges?
Nikad nisam učio francuski.
- Ta je iz '97? - Da.
Dobra godina? - Bože.
Sjajna godina, šališ se? Videla sam prvi film za odrasle te godine.
Anakonda.
Prva tetovaža, delfin.
- Stvarno? - Lažna.
Prvi poljubac.
Scottie Lynch. - Jeste li se, jezicima?
Možda.
Jesi li ljubomoran na Scottia Lyncha?
Da, jesam.
Ustvari ljubomoran sam na celu tvoju 1997.
Prvi zubar. Da.
Gad mi je dao protezu za zube.
Moja prva četvorka.
Zastrašujuća kao anakonda.
Tehnički, koji se ionako ne računa kao predmet.
Prvi školski ples, hvala,
Sadie Hawkins, devojke biraju.
- Nijedna te nije odabrala? - Devojke biraju.
- Te kučke. - Znam.
Ne, to neću da trpim.
Znaš šta, u ime svih osmenkinja,
želela bih da ti se iskupim.
Opusti se, Scottie je stara vest.
Ne znam ti ni ime, ali, ovo je zaista lepo.
Izmeðu mene, tebe i "Šta ćemo sa Bobom?".
Zapravo si sladak. - I ja mislim.
Imaš petlju kao uplašeni zec, ali
mogu da se nosim sa tim.
Stvarno?
Mogu bar namerno da ti dam šetnju do prve baze.
Može li mala pomoć u premeštanju kauča?
Pravim utvrðenje.
Tako je verovatno najbolje.
Sviðaš mi se Columbus, ali
moja sestra i ja učinićemo sve da preživimo, zato...
Nadao sam se da je Wichita samo glumila teško dostupnu.
Shvatio sam da je imala više problema sa poverenjem od mene,
kada sam se sutradan probudio i shvatio da odlazi.
Ti si kao divovski kurcoblokirajući robot,
razvijen u jebenoj tajnoj vladinoj laboratoriji.
Ne mogu da verujem da sam ga zamalo poljubila.
Koje je naše pravilo? - Ne veruj nikome, samo ti i ja.
Samo ti i ja.
Ti i ja.
Upravo si preživela zombi apokalipsu i prevezla se preko pola zemlje.
Gde će da idemo? - U Pacific Playland.
Sezame otvori se.
To je problem povezivanja sa nekim.
Kada te napusti, osećaš se izgubljeno.
Tallahasseejevo društvo nije me tešilo, osećao sam se još više usamljen.
Hej!
I onako je ne bi poševio.
Nisi baš jurišao na rovove pre nego što sam ja naišao.
Zato ja ljude ne puštam blizu, samo se opečeš.
Ma nemoj mi reći.
Meksiko.
Znaš li kako zovu Twinkieje u Meksiku?
Los Podmornica.
Tamo ja idem amigo.
Kako god.
O ne.
- Idem za Wichitom. - Jesi li ikad čitao onu knjigu
"Nije toliko zapela za tebe?"
Ne smeš da se pokažeš previše dostupnim. - Briga me, želim da budem sa njom.
Dobra zabava u Meksiku.
Hajde, požuri!
Ulazi!
Hajde kreći!
Krći, kreći.
Brojim do tri. Jedan, dva, tri!
Jesi li dobro? Idemo!
Brzo ustani! Idemo!
Tamo!
Nisam dobar sa oproštajem tako da,
dobro je prase.
To je najgori pozdrav koji sam čuo.
I ukrao si ga iz filma.
Pozdravi dame u moje ime.
I njihove slike su bile u nečijem novčaniku.
Uskači u auto Evil Knievel. Idemo na voz smrti.
Nije zabavno kako se sećam.
Pucaj u kontrolnu kutiju.
- Columbus. - Tallahassee?
Mislim da im ovaj put zaista treba naša pomoć.
Veži se. - Već jesam.
Vreme da poludimo ili zašutimo.
Mama mi je uvek govorila da ću jednog dana biti dobar u nečemu.
Ko bi rekao da će to biti ubijanje zombija.
Verovatno niko.
Gledaj.
Bolje da poradimo na izvinjenju.
O ne, ne.
Bože.
Gore su, dobro su. - Pa šta čekaš?
Tvoja je devojka.
Hajdete!
Doðite po komad Tallahasseeja! Da li je neko gladan?!
Tallahassee je fin u ovo doba godine!
Doðite ružni gadovi!
Jebem ti.
Jebem ti!
Majku im!
Sranje, nestalo mi je patrona.
Sranje.
Wichita, Little Rock! - Požuri!
Bože.
Vidi ovog jebenog klovna.
Naravno, morao je da bude klovn.
Morao je da bude klovn.
I morala je da bude Wichita da napokon shvatim,
da su neka pravila stvorena da se krše.
Pravilo 17: BUDI JUNAK
Vreme da poludim ili zaćutim.
Jebeš ovog klovna.
Hvala.
Uzmi pušku.
Christa.
U redu, sad bi verovatno trebalo da krenemo.
Napokon je došao do prve baze.
Nije loše za živahnog pederčića.
Gde je Florida?
Imam predosećaj.
Gde ste penušavi, žuti, ukusni gadovi?!
Gde ste?!
Jebeš sve!
Isuse.
Hoćeš Sno Ball?
Bože.
Rečima ne može da se izrazi...
Prerano je.
Možeš li da pobraš sačmu, pojedi oko nje?
Ne!
To lice.
To ja shvatam da te pametne cure u tom velikom crnom kamionetu...
I taj veliki tip u jakni od zmijske kože...
Bili su nešto najbliže što sam uvek želeo, ali nikada nisam imao.
Porodica.
Ja sam verovao njima, a oni su verovali meni.
Pravilo 32: UŽIVAJ U SITNICAMA
Tallahassee je dobio Twinkie.
Iako život nikada više neće biti jednostavan ili nevin ponovo.
Dok je upijao taj penušavi žuti komadić krema,
imali smo nadu, imali smo jedni druge.
A bez drugih ljudi.
Pa, možete biti i zombi.
- Puno vam hvala. - Prestravile ste nas.
Veoma smešno.
Do sledeći put upamtite. Kardio, pojasevi
i ovo nema veze ni sa čim, ali malo kreme za sunčanje nikad nije naškodilo.
Ja sam Colubus, Ohio iz Zombielanda, kažem laku noć.
Prevod: Miloš Petrović Obrada: www.film-club.net