SUSRET SA ZLOM
Hej, radiš i subotom?
Da.
Izvini zbog čeka za prošli mesec. - Ne brini, čoveče. U redu je.
Hvala ti.
Prijatan vikend. - Hvala, drugar. Čuvaj se.
PREKORAČEN ROK DOSPEĆA
OBAVEŠTENJE O PRINUDNOJ NAPLATI
Džouni?
Džone juniore?
Iznenađenje!
Dođavola! - Džone.
Šta je...
Žao mi je, idite u vašu sobu. Žao mi je, drugari. - U redu je.
Iznenađenje.
Stvarno ne želim da pričam o tome.
Nisi prodao kuću, zar ne?
Ne, nisam.
Uradio sam sve što sam mogao, ali ti ljudi...
Jednostavno su se uplašili.
Džone, šta ćemo da radimo? - Pa, uzeću novi spisak,
a onda ću prodati tu kuću.
Bićemo dobro. Baš kao što uvek jesmo.
Stvarno?
Znaš, Džouni, voleo bih da... - Šta?
Voleo bih da možeš na trenutak biti na mom mestu.
Da vidiš pod kakvim sam pritiskom.
Da vidiš kroz šta prolazim svakog dana. - Šta bi to rešilo, Džone?
Radim sve što mogu. U redu?
Šta ako to nije dovoljno? - Pa, moraće da bude.
Vodim decu napolje.
Dušo, ne možemo to da si priuštimo.
Zadnji put kada sam proveravala, vazduh je još uvek bio besplatan.
Vodim ih u park.
Majmunčići, idemo.
Dolazim!
Da?
Zovem se Riči.
Auto mi je stao ispred vaše kuće. - Dobro.
Hoćete da nazovete šlep službu? Treba vam telefon?
Retko se dobija takva dobrodošlica ovih dana, ali ne...
Dobro, onda... - Da li biste mogli da me gurnete?
Da. Hajde da to uradimo.
Lep dan, zar ne? - Jeste.
Po ovakvom danu zaboravite na sve loše stvari u svetu.
Da, dan je lep.
Ponekad u autu ostane malo goriva pa vozim na isparenjima.
Benzinska pumpa je tamo. - Čoveče, trebalo bi da vidiš kako ovo luče leti.
Na putu pretiče sve živo.
Samo mi daj znak. U redu? - U redu. Guraj najjače što možeš.
Da, samo mi daj znak.
Spreman?
Nisam. - Spreman?
U redu. Jesam.
Hajde, guraj! - Dajem sve od sebe! Daj mi trenutak!
Hajde, guraj najjače što možeš! Imaš jake mišiće, dečko!
Samo mi daj znak!
Jesi li spreman? - U redu. Uradi to.
Pusti kvačilo! - Hajde, guraj brže!
Šta čekaš? - Guraj brže!
Jesi li spreman? - Jesam! Pusti kvačilo!
Hej, znaš li šta radiš?
Da li si ti normalan!?
Treba te naučiti jebenoj pristojnosti! - Ma nemoj? - Da!
Moja jebena noga! Bože!
Daj da te odvezem u bolnicu. - Dobro sam. - Meni ne izgleda tako.
Daj da ti pomognem. - Ne treba mi pomoć.
Ne slažem se.
Hajde, samo polako.
Vidi, razumem te. Ti i ja?
Zajedno smo u ovome.
Kao da letiš, zar ne? - Da.
O tome ti pričam. - Polako, Riki. - Riči.
Rič. - Vau.
Stvarno si povređen. - Jesam. - Ja sam kriv.
Nisi ti kriv. - Ne kriviš me? - Ne.
To se ne bi desilo da nisam pokucao na tvoja vrata. - Hej, slušaj me.
Želeo sam da ti pomognem. U redu?
Čime se baviš, ako smem da pitam? - Prodajem nekretnine.
Bar donedavno jesam. - Kako to misliš "donedavno"?
Hej, ali kladim se da ti je drago što se to dogodilo, zar ne?
Čuj, mušterija je uvek u pravu. To sranje ne pristaje čoveku poput tebe.
Jeste prevara. - Sve je prevara.
Da nagazim?
Mislim da si rekao da nemaš goriva. - Ne, ne. Samo sam rekao da sam stao.
Daću mu malo po gasu.
Ovo je, prijatelju moj,
američki motor od 1.200 kubika!
Četiri karburatora bljuju vatru!
Ova kučka je jebeno fantastična!
O tome ti pričam! - Pažljivo. Pazi.
Pazi. Vidiš li onog momka? Ispred je kamion, čoveče!
Ko kaže da američka kola ne valjaju!?
Kočnice mogu ponekad biti slabe. Da se usereš od straha.
Izgleda da ti je bilo zabavno. - Ne znam, može se tako reći,
ali izgleda da mi je baš to bilo potrebno.
Misliš da to nisam znao? - Da?
Zgodna riba.
Jeste.
Šteta. Nema pojma šta je čeka.
Meni deluje fino.
O, dušo. - Da ga napunim?
Glupa kučka.
Šta ti je ona kriva? - Žvaće žvaku dok radi. To je jebeno nepristojno.
Lepu kuću imaš, Džone. - Hvala. - Kladim se da imaš i lepu ženu.
Možda dvoje zlatne dečice.
Imaš li dece? - Da, imam devojčicu i dečaka.
Ja ih nemam, Džone. Nisam neki ljubitelj ni kućnih ljubimaca.
Otkud znaš kako se zovem?
Ti si mi rekao. - Stvarno?
Stalo je samo par litara.
Imate li ličnu kartu? - Zašto?
To je normalna procedura. - Ne, Džone. Sam ću rešiti ovo.
U čemu je problem? Ne sviđa ti se kako izgledam?
Ne znam. - Ne znaš?
Moj menadžer je unutra, gospodine.
Znaš šta? Ti i ja,
mi smo jako slični, znaš? - Stvarno?
Da, stvarno.
Videćeš. Samo obrati pažnju.
Otkrićeš o čemu pričam.
Samo da sredim ovo i vodim te pravo u bolnicu. - Važi.
Da li je sve u redu? - Sve je dobro. Zbog nje sam gorivo dobio za džabe.
Bolnica je u suprotnom pravcu. - Sam si rekao da nisi jako povređen.
Znaš, dobro sam. Samo me odvezi kući. - Daj da te častim pićem. To je najmanje
što mogu da uradim nakon svega što sam ti priredio. - U sred bela dana?
Daj, već si pio. Mogu to da osetim. Viski. Moje omiljeno piće.
Hajde, čoveče, još jedno te neće ubiti.
Ne možeš da parkiraš ovde. - Upravo jesam.
Stvar je u tome da ti treba dozvola. - Ti si povređen, zar ne?
Zar to nije definicija hendikepa? Ponašaj kao da si bogalj i bićemo dobro.
U redu.
Gde si pošao? Šta je sa tim pićem?
Ako ne želiš da popiješ nešto sa mnom, treba samo tako da kažeš.
Vidi, znam da ponekad umem pomalo čudno da se ponašam.
To što sam drugačiji ne znači da sam loš momak.
Ne mislim da si loš momak, samo moram da idem kući. To je sve. Moja žena...
Žena?
Budi oprezan.
Toalet se opet zapušio. Vodoinstalater kasni kao i obično.
Da, uvek čekam momka s krofnama.
Samo ti dovuci svoje dupe ovamo pre nego što se ohladim.
Primljeno s velikim P.
Izvinite. Zdravo.
Kako mogu da vam pomognem? - Mogu li se poslužiti vašim telefonom?
Imate govornicu u baru. - Da, ali hoću samo da nazovem ženu. Lokalni je poziv.
Imate govornicu u baru.
Dobro, dajte mi onda vaš najjeftiniji telefon.
Ovaj je poslednji. Plaćate gotovinom ili karticom?
Stvarno se izvinjavam, ali zaboravio sam novčanik. Ako biste mi dozvolili...
Imate govornicu u baru.
Govornicu godinama nisam koristio. - To nije moj problem.
U redu, samo ću...
Znate, Ronda, za nekoga kome su komunikacije posao,
mislim da vas ne bi mnogo koštalo da budete malo učtiviji. - Jebi se.
Šta kažeš na tu učtivost?
I ne budi slabić.
Zdravo. - Izvolite?
Hteo bih samo da se poslužim vašim telefonom.
Džone, šta ti radiš ovde?
Hoću samo da telefoniram.
Izgledaš užasno. - Da, pamtim i bolje dane.
Slušaj, Džoni, ono nije bila samo moja odluka.
Čija je bila?
Kompanija je odlučila da smanji broj radnih mesta. Ali vredelo je čekati.
Bežiš, Džone. Kao i obično.
Evo mog čoveka. Znao sam da ćeš se vratiti.
Da. - Hej, nema ništa loše u malo ljubaznosti.
Ne brini za mene. Treba da vidiš onu debelu prekoputa u prodavnici telefona.
Ili mog šefa drkadžiju koji je malopre prosuo pivo po meni. Ja sam dobro.
Hoćeš da kažeš da je skot koji te je otpustio ovde? - Da, baš on. Ovde je.
Glavna je faca u društvu. - Predlažem da odemo tamo i polupamo mu glavu.
Nije trebalo to da spominjem. U redu je.
Hteo bih da obavim poziv na račun... - Polako. Posudiću ti pare za poziv.
Toliko mogu da uradim. - Dobro sam. U redu je. Da, zovem se Džon Felton.
Zdravo, mi smo Feltonovi. Trenutno nismo kod kuće. Ostavite poruku.
Ne bi trebalo da ostavljaš poruku na sekretarici da nisi kod kuće. - Da?
A zašto se ti brineš za mene? - Hej, samo hoću da ti pomognem.
Baš takve i traže. Naivčine.
Hvala na upozorenju.
Džone?
Šta ti radiš ovde? - Ništa.
Upravo odlazim. - Hajde, jedno piće.
Ne, moram da nazovem Džouni. Treba mi prevoz do kuće.
Mogu ja da te odvezem kući.
Idem na brzinu do toaleta. Vidimo se napolju.
Ne znam da li je to dobra ideja. - Ne mogu ni da piškim?
Ne, nisam na to... - Džone.
To je samo vožnja do kuće. - U redu.
Ti... dobro si?
Dođavola. - Šta je bilo? - Mogla bi se zakleti da sam ovde negde parkirala.
Nema veze. - Tu je.
Temi, možeš li da voziš?
Malo sam popila. Možda bi bilo bolje da ti voziš. - Hvala ti.
Znaš da sam raskinula s Trevorom da bi bila s tobom? - Da, on me je otpustio.
Samo do toga ti je stalo?
Temi, znaš, to što smo uradili bilo je pogrešno. U redu?
Prema kome? - Mojoj porodici. - Jebena kukavica.
Ona debela glupača nije ni meni dala da telefoniram. Kao ne sviđam joj se.
Nije prestajala da trpa krofne u sebe.
Kao da je ceo život bila zaključana u prodavnici krofni. - Da.
Čoveku njegov auto iz snova odvuku pajkani.
Nesposobnjakovići ga tretiraju kao kriminalca.
Gde je nestala učtivost? - Tačno tako. - Trebalo je da te poslušam. - Znam.
Pokušao si da me upozoriš na ta pravila parkiranja.
Ali auto je moćan, zar ne? Čista američka snaga!
Mogao si da osetiš tu snagu, zar ne? - Da. - Osetio si je tačno između nogu.
Stvarno? - Da, stvarno je tako, gospođice. Je l da, Džone?
Odličan auto, priznajem. - Znaš o čemu pričam? - Džone, ti poznaješ ovog lika?
Stvarno mrzim što moram ovo da te pitam, zbog svega što smo prošli,
ali možeš li me odbaciti do policije da uzmem auto? - Žao mi je, žurim kući.
I ja žurim kući.
I ja sam nasukan, baš kao i ti.
Ne znam gde se zaplene nalaze. - Ja znam. Znam. To je...
Nije daleko. Časna pionirska. - Vidi, ovo nisu moja kola.
Moram nju da odvezem kući. - Zovem se Riči.
Stvarno bi mi mnogo značilo.
Ako Džon garantuje za tebe... - Naravno da garantuje.
Je li tako, Džone? - Da, mislim, sreli smo se... - Kako se vas dvoje znate?
Radili smo zajedno. - Drugari s posla?
Povezi ga. - U redu je, povešću te.
Bolje da požurimo. Izgleda da će kiša.
Jesmo li blizu? - Mislim da jesmo. - Misliš?
Znaš li uopšte gde je to? - Da.
Vozimo se skoro pola sata, a ti reče da ima par kilometara.
Sporo voziš, Džone.
Onda...
Vas dvoje ste stvarno radili zajedno? - Tako je.
Džon ti je rekao da su ga danas otpustili?
Šutnuli su ga kao loptu.
Kladim se da to nisi ni ženi rekao. Je li tako, Džoni?
Rekao sam ženi. - Istina boli. - Da li hoćeš da stanem? Hoćeš da pešačiš?
Baš si dasa. Koliko ja vidim, Temi je ta koja ovde određuje pravila.
Nemoj da si takva, dušo. Čovek može da poludi kada mu jaja naoteknu.
Ne pričaj tako sa njom. - Ona sama sebi pravi pivo, Džone. To ona radi.
Šta to treba da znači? - Pa, dušo, kada čoveku iskopaš rupu u životu,
lako se može desiti da budeš sahranjena u njoj.
Šta si mu ispričao, Džone? - Ništa mu nisam ispričao.
Zaustavi auto. Ti si obično govno.
Šta ovaj lik radi?
Ne ubrzavaj. Uspori. Izluđuj ga. - Hoćeš li da ućutiš ili da stanem?
Baš si pička, Džone. - Pusti da se ja pobrinem za ovo. Može? - Da, šefe.
Dođavola! - Uništiće mi auto, Džone. - Nisam ništa uradio. Ne znam šta mu je.
Nešto si uradio. - Da, možda te je video da odlaziš iz grada. - Pa šta?
Rekao si da si se posvađao s onom debelom u prodavnici telefona, zar ne?
Hej, ako hoćeš da se biješ, sačekaj da stanemo!
Šta si uradio onoj ženi?
Rekao sam joj šta mi je na duši, isto kao i ti.
Samo što ja nisam pobegao podvijenog repa.
Džone, šta radiš? Uspori i pusti ga. - Preterao je. Ne može to da radi.
Tako treba.
Hajde da mu iščupamo grkljan. - Pusti mene da to sredim.
Pokušao nas je ubiti, Džone. - Ostani u kolima. - Nemoj uraditi nešto glupo.
Koji je njegov problem? Hej, mogao si da nas ubiješ!
Izgurao si nas sa puta! Mogao si da nas ubiješ! Da li ti je to jasno?
Ne želim probleme, ali ovo je bilo opasno! - Ubio si mi devojku!
Ne, to je greška! Samo se smiri! Pazi. Pazi!
Jebiga.
Tačno u centar!
Hajde, ulazi u kola.
Hajde.
Sad ne možeš ništa uraditi za njega. Ubili smo ga. - Nismo mi, ti si!
Spasao sam ti život. U ovome smo zajedno, Džone.
Svidelo se to tebi ili ne.
Temi, gde ti je telefon? - U torbici.
Živ je. Jedva. - Pa šta? Duguješ mu nešto?
Nije ovde! Gde je telefon? - Otkud bi ja to znao? - Zato što si ga ti uzeo!
Gde je? - Očekuješ da to priznam?
Ne mešaj moju ljubaznost sa slabošću! Upozoravam te! - Stvarno!?
S čime treba da je mešam?
Stvarno sam ga razbio.
Kao jebenog žohara.
Hajde, idemo. Hajde!
Imam 9 ubistava, a nemam svedoka. Neko je morao da vidi nešto.
Pronađite mi tog nekog. - Gospodine?
Pronašli smo nekoga.
Džone, skreni ovde.
Hej! Ima li koga kod kuće?
Zašto ne provališ? - Samo polako. - Sam si rekao da liku treba pomoć.
Imamo hitan slučaj! Čovek je teško povređen!
Moramo se poslužiti vašim telefonom!
Ima li koga kod kuće?
Riči?
Ima li koga kod kuće?
Ima pola flaše. Posluži se. - To se zove krađa-
To se zove
piće.
Radi šta hoćeš, ali hoću da znaš
da ću sve reći policiji.
To je to.
Da li je neko kod kuće?
Gospođo? Halo?
Da li je to policija? Dogodila se užasna nesreća.
Gospodine, odmah izađite iz kuće.
Slušajte, treba nam hitna pomoć. Autoput 111, 30 km istočno od grada.
Tamo čovek umire na putu. - Ekipa je krenula.
Gdine, molim vas da se identifikujete. - Zovem se Džon Felton. Ja sam dobro.
Čovek umire nasred autoputa 111. Pošaljite kola hitne...
Ima li koga kod kuće?
Ima li koga ovde?
Još si ovde?
Zvao si policiju?
Da li je ona dobro?
Ko to?
Na telefonu je bila žena. Čuo sam ženu na telefonu.
Znam da ovde ima neko. Da li je ona dobro?
Znaš, kladim se da je tvoja kuća mnogo urednija od ove straćare.
Možda bi mogao jednom da me pozoveš u goste.
Naravno. Zašto da ne?
Znaš da bih se u tvojoj kući ponašao kao gost.
Možda bih mogao da svratim na večeru kada se sve ovo završi. Zabavićemo se.
To dobro zvuči. - To dobro zvuči, Riči. Naravno. Da, slobodno svrati.
Ne podilazi mi, Džone.
Bolje kaži ono što misliš.
I prestani da izbacuješ gomilu besmislenih fraza.
Mislim tako.
Stvarno tako mislim.
U redu je.
- Dobro.
Držaću te za reč.
Slušaj, bićeš naš gost. U redu?
Samo te molim...
Ne možeš ništa da uradiš za nju.
Okretao si leđa ceo život, Džone.
Neće te ubiti ako to uradiš još jednom. Zar ne?
Rekao si mi da u kući nema nikoga. - Daj, znao si da to nije istina.
Moraš verovati svojim instiktima, Džone.
U suprotnom, nećeš uspeti.
Sve zavisi od tebe.
Šta se događa? - U redu je. Idemo odavde.
Samo se drži mene. U redu?
Imam sačmaru i znam da je koristim!
Dete? Nemoj. Nemoj to da radiš!
Spusti je dole. U redu? Samo pokušavamo da pomognemo.
Gde mi je baka?
Da... - Riči, nemoj.
Ona nije ovde. - Jebeno umukni!
Ona je htela da ti kažem nešto. - Riči. - Nešto...
Što je želela da znaš.
Vidiš li ono polje tamo?
Daću ti priliku da bežiš.
Tvoja baka je želela da ti kažem
da dolazim po tebe.
Riči, molim te, prestani. Ovo više nije igra.
Molim te, samo... - Zašto tako misliš?
Samo te molim, to je sve. Samo te molim.
U redu?
Izvini.
Molim te, samo... - Džone, hajdemo. Neće nas povrediti.
Misliš da neću?
Ne bojim te se. - Trebalo bi da se bojiš.
Bože. Temi?
Temi? Temi?
Kladim se da ona radi stvari koje tvoja žena nikad ne bi radila. - Ne bih znao.
Kakva je tvoja žena, Džone? Ako mi ne kažeš, sam ću otkriti.
Ona mi je sve u životu.
Siguran sam da je bilo trenutaka kada si poželeo da je ubiješ, zar ne?
Ne.
Ali ubio bih svakoga ko bi pokušao da je povredi.
Mogu to da razumem.
Stvari koje najviše mrzim su stvari koje...
Podsećaju na moje mane.
Mrzim ružno ponašanje, mrzim ljude kojima
nedostaje obična učtivost.
Licemeri i kukavice. Ništa drugo i nisu.
Ako nešto pokušaš, tući ću je dok joj mozak ne procuri na oči.
Jesi li me razumeo? - Zašto nas ne pustiš da odemo?
Nećemo nikome ništa reći. U redu? Biće kao da se nikada nije dogodilo.
Ali to se događa, Džone.
Događa se baš sada.
Ne pokušavaj da me shvatiš. Imam svoje ideje.
Temi, moramo odmah da idemo.
Pokušaće da ubije policajca. Moram da ga spasim. Hajde.
Sačekaj me negde u ovom polju.
Vidi, samo moramo nastaviti da se krećemo prema gradu. U redu?
Ne, ne želim da te ostavim.
Brže ćeš se kretati bez mene.
Nisam na to mislila.
Nemoj. Samo idi.
Ovo je nekad bio fin komšiluk.
Lep pas. - Bogataši se u poslednje vreme ponašaju kao da su poludeli.
Nikada nisu bili bez prebijene pare.
Šta još imamo o ovom liku? - Uzoran komšija.
Dobar posao, žena, dvoje dece. Agent za prodaju nekretnina.
Pravi porodični čovek.
To što si porodičan čovek ne znači da si dobar momak.
Valjda je tako.
Zovem se Džon Felton. Ja sam dobro. Čovek umire na sred autoputa 111.
Pošaljite kola hitne...
Da li je to njegov glas? - Jeste.
Imate li nešto protiv?
Apsolutno.
Kada biste nagađali, šta mislite, gde se uputio?
Postoji li neko kome može da se obrati?
Druga žena? - Izvinjavam se što pitam.
Mislim da nema.
Barem ne više. - Imate li ime? Broj telefona?
Žao mi je. - Izašao je iz bara s mladom devojkom.
Smeđa kosa, prsata.
Zvuči li vam poznato? - Ako je moj muž bio u baru sa nekom drocom koja ima
velike sise,
zašto bi me zvao iz govornice?
Da mi javi dobre vesti?
Da li on obično pije u sred dana?
Ne, obično ne pije.
Molim vas, budite pažljivi. Hvala vam.
Da li znate nekoga ko bi
mogao da ga pokupi?
Svi naši prijatelji su otišli.
Otpušteni su, premešteni ili su jednostavno...
Odustali i otišli.
Teška vremena. Ljudi gube sve što imaju.
Drže se onoga što imaju. - Zato smo Džon i ja ostali zajedno.
Ako ga niko nije pokupio, zašto su mu kola ispred kuće?
Novčanik, telefon i ključevi ostavljeni kod ulaznih vrata. Čaša s viskijem
razbijena u kuhinji.
Svađali ste se? - Bio je razočaran što danas nije uspeo prodati kuću.
Da li vas je nekada povredio?
Kada bi bio razočaran? - Nije.
Vi mislite da je on stvarno ubio te ljude?
Mogao je.
Treba li vam mesto za boravak? - Imamo divan dom.
Misliš li da krije nešto?
Ti uvek sve gledaš s vedrije strane. - Nema pojma šta se dešava?
Ljudi ponekad odlepe.
Bez nekog naročitog razloga. - Uzmi bilo kog običnog čoveka
i uzmi mu sve do čega mu je stalo.
Tako ljudi odlepe.
Sada želiš moju pomoć.
Vidi ti to.
Tačno smo tamo gde smo počeli.
Izgledaš lošije nego prošli put, ako smem da primetim.
Imam taj instinkt, Džone. Ne poričem ga.
Stvarno je bogom dan.
Uvek sam u pravu
kada se radi o ljudima koji pokušavaju da mi naude.
Ne pokušavam da ti naudim. - Ako pokušavaš,
želim nešto da znaš.
Ovo što si video nije ništa.
Znam šta si uradio.
Znam da si povredio one ljude. - Svet povređuje ljude, Džone.
Ja dolazim posle povređivanja. Sve što radim jeste da ubijam ljude
koji su već mrtvi.
Hajde, ustaj.
Ustaj.
I ovoga puta bez gluposti,
inače ću te izbušiti kao sito.
Na put je postavljena blokada.
Ti ćeš da prođeš kroz nju, baš kao što si oduvek želeo.
Sedaj za volan.
Vrati se nazad i popričaj sa njegovom ženom.
Šta tačno tražim?
Samo je slomi.
Ovo neće upaliti. - Naravno da hoće.
Takvi ljudi žele da budu prevareni. To im je u prirodi. Kada to shvatiš,
možeš im uzeti sve što želiš.
Kakvi ljudi? - Stoka, Džone. Stoka.
Uključi sirenu.
Evo blokade.
Izbaci ruku kroz prozor i maši.
Uradi to.
Nabaci veliki osmeh na lice. Veliki, glupavi osmeh.
Obična gomila kukavica koja se krije iza limenih znački.
Neće opet upaliti. - Verovatno neće.
Traženi smo. Ne možemo se doveka skrivati.
Jesi li spreman za borbu? - Nisam uradio ništa loše.
Rekoh ti, Džone, zajedno smo u ovome, svidelo se to tebi ili ne.
Ovo je kraj za mene. Ja sam završio.
Zaustavi auto. Zaustavi jebeni auto!
Misliš da si bolji od mene?
Jedino ja nisam digao ruke od tebe, Džone.
Stvarno? Zašto si mi onda uperio pištolj u lice?
Uzmi ga od mene!
Budi jebeni muškarac!
Džone,
šta ti stvarno želiš?
Da li ti je toliko teško da kažeš šta želiš?
Kaži.
Želim da me ostaviš na miru. U redu?
Da li je to sve?
Želim da izađem iz auta. - U redu.
Izlazi. - Pa da me ubiješ s leđa? - Danas sam te mogao ubiti sto puta.
Ako hoćeš da veruješ u laž, onda nastavi da živiš svoj život.
Ali svet je zao, Džone.
Zao i ništa više.
To je istina.
Jesi li završio?
Ako si i ti.
Nije bilo teško, zar ne?
Još nešto.
Sećaš li se da si me pozvao da dođem kod tebe kući i da upoznam tvoju ženu?
Reći ću Džouni da si je pozdravio.
Otkud znaš kako se moja žena zove? - Nadam se da dobro kuva.
Volim domaću hranu.
Džone juniore.
Ne sada.
Ne želite da razgovaramo nasamo?
Postoji li razlog zašto bi trebalo?
Znate li da je vaš muž danas otpušten?
Ne, nisam to znala.
Ali znate da je imao aferu.
Verujem da sam vam to rekla.
Poznato vam je da ste vi korisnik njegove polise životnog osiguranja?
I on je korisnik moje.
Gospođo...
Da li ste ikada poželeli da vaš muž nestane?
Izvini mamici na trenutak.
Mislite da možete doći u moju kuću i vređati mene i moju porodicu?
Ima da vas istresem iz gaća i da vam ih vežem oko vrata kao portiklu.
Ako mislite da ću iznenada zaplakati i ispričati vam najmračnije tajne,
onda ste dovoljno ograničeni da stvarno pomislite da znate nešto
o mojoj porodici.
A Bog mi je svedok da mi je od samog pogleda na vas jasno da nemate pojam
šta znači biti dobra žena.
U pravu ste, ne znam. - Ne igrajte se sa mnom.
Skinuću vam taj osmeh s lica pre nego što podignete to debelo dupe s kauča.
Ne znam kako je retardirana osoba mogla da dobije policijsku značku,
ali ako niste došli da me uhapsite, možete odmah da odlepršate odavde.
I pobrinite se da Džon dođe kući čitav.
Slobodno se poslužite kolačima.
Bez masti su.
Čisto iz radoznalosti,
zašto ste ćerki dozvolili da sluša, a sinu ste pokrili uši?
Ona mora naučiti kako da se brani, a on ne bi smeo tako razgovarati sa damom.
Sranje.
Izvinite!
Hej, potrebna mi je pomoć!
Potrebna mi je pomoć, molim vas!
Potrebna mi je pomoć! Ubiće mi ženu!
Potrebna mi je pomoć! Razumete li me!?
Gubimo vreme. - Kako to?
Taj lik će mi ubiti porodicu. Razumete li!?
Riči? - Da. - Crnac u odelu i sa šeširom
koji vozi stari auto u predgrađu i koga niko nije video?
Ne razumete. Morate poslati nekoga u moju kuću i izvući moju porodicu!
Moj zamenik je bio kod vas. Vaša žena ne želi da napusti kuću.
Gospodine,
ona ne razume šta se dešava.
Šta ne razume?
Taj lik može da ubije bilo koga.
U redu?
Zašto onda nije tebe ubio? - Ne znam.
Možda želi nešto od mene. Ne znam šta.
Pretvarao se da mi je prijatelj.
Pretvarao?
Čujte, uradiću sve što želite. U redu?
Samo pošaljite nekoga u moju kuću i izvucite mi porodicu napolje.
Kaži istinu. - Vidi, dođavola. Jebeno ti govorim istinu!
Ne verujem ti.
Onda bolje da popričam s nekim drugim, pošto ti nemaš pojma šta se dešava.
Svi svedoci su prepoznali tebe. Samo tebe.
On me je pratio.
Kuća samo što ti nije oduzeta, računi u banci prazni,
ušteđevina bezvredna,
minus na kreditnim karticama,
a danas si otpušten s posla. Kako to tebi zvuči?
Loša sreća?
Meni zvuči kao motiv.
Pokušavam da zamislim kako je biti na tvom mestu...
I mogu ti reći da nema smisla,
ali ponekad čovek jednostavno digne ruke. - Ja imam vere.
Ti si čovek koji nema sreće.
Gospodine, da li stvarno verujete da sam to sve izmislio?
Mislite da sam ubio sve te ljude zato što sam dužan i što sam izgubio posao?
Samo pronađite Temi.
Okrenite se na levo.
On je definitivno taj.
Platićete me za ovo, zar ne?
Okrenite se napred.
Nije valjda da me mogu videti.
Jeste li sigurni da me ne mogu videti?
Vodite ga odavde. - Da, gospodine.
Razbucala te je kao beba zvečku, zar ne?
Znao si da ću proći ko bosa po trnju? - Takođe sam znao da ćeš nešto otkriti.
Ima aferu.
Preduzimač koji radi kod njih. Pravi bazen.
Bazendžija kažeš. - Jašta.
Naletela sam na njega na izlasku i malo smo popričali.
Da li je imao šta pametno da kaže? - Ama baš ništa.
Teško je reći za šta nije kriv.
Kada pečeš pile, bockaš ga da ne zagori.
Nastavi da čačkaš.
Misliš li da je znao da mu se žena trpa sa bazendžijom?
Šteta.
Izgleda kao fin momak.
Takve kao ti ne viđamo često ovde.
Ma šta mi reče.
Kafa?
Gladni?
Dajte mi kotlete, molim vas. - Naravno.
Želite li pire ili pomfrit?
Uzeću jedno i drugo.
Nadam se da ćete ih lepo spremiti.
Mogu li dobiti više sosa? - Da, gospodine.
Imaš li problema?
Vidiš li ovu uniformu?
Poštuj uniformu
ili ću morati da ti uzmem nešto što posle neću moći da ti vratim.
Jesi li razumeo?
Znate li šta vaš partner želi?
Na račun kuće, naravno.
Dođi ovamo, dušo.
Hajde, priđi bliže. Dođi.
Osumnjičeni je pogođen!
Ponavljam, osumnjičeni je pogođen! Pošaljite pojačanje!
Džone!
Ko je ovo!? - Temi Stroder. Temi!? - Da!
Potvrdila je sve što je on rekao. Ričija i sve ostalo. - Pođi sa mnom.
Šta to radiš? - Nije on.
Potvrdila je sve što je on rekao. - To ne znači da je istina, dođavola!
Policajac je prijavio još tri ubistva. Kaže da je ubio kriminalca.
Sigurno je on? - Visok i mršav crnac. To je opis koji je nam policajac poslao.
Kreni odmah tamo. Ja ću se pozabaviti ovim.
Šta ona radi ovde?
Samo pokušavam da pomognem. - Mislim da si dovoljno pomogla
ovoj porodici.
Doveli smo vašu ženu, baš kao što ste zahtevali.
Žao mi je.
Pozdravite tatu.
Pre nekoliko minuta nam je javljeno da je policajac ubio Ričija.
Za svaki slučaj, sledećih nekoliko dana ispred vaše kuće biće policajci.
Dok ne završimo sa istragom.
Hoćete da me držite na oku? - Moji ljudi će štititi vašu porodicu.
Možda je istina ono što je rekao za vas.
Šta to? - Možemo li da idemo kući?
Možete, gospođo. - Klinci, jeste li spremni?
Dušo, dođi ovamo!
Da li je to tvoj pas?
Pokaži mi ga.
Priđi bliže.
Bliže.
Da li je dobar? - Ujeda.
Ni to nije loše.
I tebe su šutnuli ovamo u noćnu smenu? - Ne, moram da razgovaram sa njima.
Deco, jeste li završili?
Prestani. Srediću te.
Hajde, penjite se gore.
Doći ću da vas ušuškam.
Da li je sve u redu?
Vi mora da ste Džouni.
Jesam.
Uđite, nemojte da kisnete.
A ko je ovo? - Ovo su naša deca. Ovo je Sem, a ovo je Džon junior.
Pozdravite čika policajca. - Muško ime za devojčicu.
Želeo bih da popričam s vama.
U redu.
Uđite.
Gde je lokalni policajac koji je ovo prijavio?
Ovaj ovde je pravi policajac. - Kako znaš? - Dođi.
Ovo nije Riči.
Policijska akademija, klasa '68.
Tenant ovde.
Naši momci ispred kuće se ne javljaju.
Viski s ledom, to i Džon pije.
Izvolite.
Klinci, idemo na spavanje.
Hej, tata vam je heroj. Šta kažete na to?
Još jedan.
Nisam znala da možete piti na dužnosti.
Ako vi budete ćutali, ćutaću i ja.
Kuvate nešto?
Lepo miriše. - Svinjske kotlete.
Džonovo omiljeno jelo. Mislila sam da će mu prijati dobar obrok.
Da li vam je Džoni objasnio šta se dogodilo?
Ne, nije, ali bilo je na svim vestima, tako da...
Možda može priču prodati novinama.
Znate, ljudi vole dobre priče.
Ne bih volela da profitiram na račun tuđe nesreće.
Ustvari, zato sam i došao.
Činite me nervoznom,
pozorniče
Stivens.
Moram da proverim rernu. Izvinite me.
Odmah se vraćam.
Bože! - Šta ti je?
Šta je bilo?
Gde su deca? - U krevetu.
Penji se gore i proveri kako su. Penji se gore! Odmah!
Zašto brineš, Džone? Malopre sam bio gore s njima. - Džouni?
Lično sam ih ušuškao.
Pravi mali anđeli. I imaš ih dvoje.
Baš imaš sreće.
Dobro su. - Ostani gore.
Samo da znaš, policija je napolju. Razumeš li!?
Nakon svega što smo prošli, još uvek me potcenjuješ.
To ti je baš glupo.
Pitanje je, Džone, da li mene mrziš više nego što voliš svoju porodicu?
Dok ti izađeš napolje po pomoć,
ja mogu da ti uništim celu porodicu.
Šta želiš od nas!?
Pozvao si me na večeru da upoznam tvoju ženu. I ja sam došao.
A sada se ponašaj prema meni kao prema gostu.
Znaš da ti neću dozvoliti da ih povrediš.
Znaš li to? Znači, moraćeš da me ubiješ.
Rekao sam ti da ne sklapam pogodbe. Nisu mi potrebne.
Dajem ti mogućnost izbora, Džone. To još nikome nisam dao.
Uključujući tvoju ženu i decu.
Rekao sam ti da ostaneš gore. - Šta se, dođavola, dešava?
Šta je s kotletima, Džouni? Umirem od gladi.
Bojim se da mi se ne sviđa vaš ton. - Ne sviđa se ni meni tvoj.
Gubi se iz moje kuće. Odmah.
Džone, reci ovoj osobi da se gubi iz naše kuće i da nas ostavi na miru.
Džone? - On je naš gost.
U redu?
Ti si naš gost.
Tako ćemo se ponašati prema tebi. U redu?
Još jedan. - Posluži ga.
Da li ovde Džon obično kuva? - On voli da kuva.
To je dobra stvar pošto je ovo stvarno rđavo skuvano.
Loše. Skuvano je loše.
Možeš li ovo da mi naoštriš? Izgleda da je tup?
Nož je dovoljno oštar. - Moj nije.
Sećaš li se gde si me prvi put video danas, Džone?
Na ulaznim vratima? - Ne. Na retrovizoru.
Proleteo sam iza tebe dok si ti sedeo u autu razmišljajući o svom životu.
Razgovarao si sa likom što radi...
Sa likom što radi kod tebe. Šta misliš, kako znam sve to?
Pratio si me. - Ali, zašto?
Zašto bih te tražio, Džone?
Hajde, sklopi kockice, Džone.
Saberi dva i dva. Zašto sam ti danas pokucao na vrata?
U pravom trenutku. - Džouni, popni se gore, pokupi decu i odlazite odavde!
Ili još bolje, sedi ovde i saslušaj šta imam da kažem.
Džone, zašto sam ti danas pokucao na vrata?
Džouni, hoćeš li ti da mi kažeš?
Zašto sam ti danas pokucao na vrata?
Ili zašto su stražnja vrata ostavljena širom otvorena?
Ili zašto si pokupila decu i izašla kada je on došao kući?
O čemu on priča, Džone?
Oboje mi se gadite.
Ponašate se kao da sam ja loš momak. Kao da sam ja uradio nešto loše.
Kaži mu zašto, kučko! - Nikada te u životu nisam videla.
Da, to je istina. Poslala si nekog drugog da se vidi sa mnom.
O čemu on to priča? - Nemam pojma.
One te ne voli, Džone.
Ona je lažljivica.
Jebe se s drugim i želi da si mrtav.
Laže! - Unajmila me je da te ubijem.
Trebalo je da te odvezem odavde i bacim te u jarak.
Ali nisam to uradio zato što sam video nešto u tvojim očima, Džone.
Džone, ne možeš verovati ovom čoveku. - Nije imala petlje da te sama ubije!
Laže! Ne možeš mu verovati! - Ne lažem! Nemam razloga!
Lažeš! - Kažem ono što vidim, a vidim onako kako stvarno jeste.
Džone, ja te volim.
Tako je! Ubij je, Džone! - Džone, volim te! - Iščupaj joj jebeni grkljan!
Sada ti je jasno! - Molim te, nemoj to da radiš! - Umukni!
Ona je hladnokrvna kučka. Ne slušaj je. Ne slušaj tu kučku!
Ubij kučku! Ubij je!
Stani! Ne želim da te povredim!
Daj ga meni!
Beži odavde!
Iza kuće su!
Pazite na decu.
Gospodine Felton,
privešćemo vašu ženu u stanicu na ispitivanje.
Na osnovu čega?
Vašeg svedočenja, za početak.
Samo sam vam preneo njegove reči. Nisam rekao da sam poverovao u to.
Koje drugo objašnjenje može da postoji?
Ona mi je žena.
Šta on to radi? - Nešto što ja nikada ne bih mogao.
Dobar pogodak.
Znaš li da pušenje ubije spermatozoide?
Jesi li gladna? - Jesam.
Hajde da se ugojimo.
Sve će biti u redu, zar ne, Džone?
dilan_dog film-club.net